Влез.
- Добро утро. - Капитане.
- Добре ли спа? - Достатъчно добре.
Не бях сигурен, какво искаш за закуска, така че си позволих да помоля, готвача да направи, любимите си яйца "Бенедикт".
Няма проблем, сър.
Прав ли мислиш да ядеш?
Това не е официално посещение, Малкъм.
- Спокойно. - О, благодаря ви, сър.
Чудех се, дали сте ме пивикали, да обсъдим нещо.
Не. Не е по работа.
Просто искам да обядвам с, оръжейния си офицер.
Чух че Англия, е стигнала до финалите за Световната купа.
- Моля? - Световната купа? Футбол?
- Страхувам се че не следя много футбола, сър. - Интересуваш ли се от някакъв спорт?
Не. Нищо конкретно.
- Благодаря. - Няма защо, сър.
Работя по списъка със задълженията, сър.
Имаме само два члена на екипажа, на целодневна в оръжейната.
Ако добавим трети - мичман Танър, ще имаме време да се заемем с направата на торпедните оръдия за които ви казах.
Майка ти никога ли не ти е казвала, да не правиш домашното си на масата?
Сър?
Това е добре.
- Арчър. - Съжалявам че ви прекъсвам, Капитане,
но засякохме, неизследвана система по сегашния ни курс.
- Една от планетите е Мишара-клас. - Изведи ни от светлинна. Идвам веднага.
- Май ще трябва да отложим обяда. -Щом се налага.
След вас, сър.
- Има ли някой в къщи? - Необитаема е.
Ами географските особености? Нещо интересно?
Има верига от вулкани, обхващаща цялото полукълбо.
Е, незнам за другите, но аз бих взел, глътка чист въздух.
- Минете на стандартна орбита. - Слушам, сър.
Намерете вулкан с лек наклон, за предпочитане неактивен.
Приготви совалката, Травис. Ще се спуснем до...
Песен : "Вяра на сърцето" Пътят беше дълъг,
ЕНТЪРПРАЙС --------------- за да стигнем до тук.
ЕНТЪРПРАЙС --------------- Измина много време,
но мойто най-после е близо.
И ще видя мечтата си осъществена
По "STAR TREK" на Джийн Роденбъри --------------- ще докосна небето
И никой не може да ме спре.
Скот Бакула, като Капитан Арчър --------------- Не, те няма да ме разубедят,
Скот Бакула, като Капитан Арчър --------------- 'Защото имам вяра в сърцето си,
Джон Бинксли в ролята на Др. Флокс --------------- и отивам там където то ме води,
Имам силата да повярвам,
Джолийн Блалок, като Помощник Командир ТиПол --------------- че мога да направя всичко.
Доминик Кийтинг, като Лейтенант Рийд --------------- Имам силата на душата,
никой не ще ме огъне или пречупи.
Антъни Монгомъри, като мичмън Травис Мейуедър --------------- Мога да достигна всяка звезда.
Имам вяра,
Линда Парк, като мичмън Хоши Сато --------------- Имам вяра
Конър Триниър, като Командир Такър. --------------- Вяра в сърцето си.
Превод и субтитри: << stoyo5 >>
Редакция: << stoyo5 >>
По сценарий на Рик Бърман & Бранън Брага
МИННО ПОЛЕ!
Докладвай!
Това е топлинна експлозия на външния корпус, предни докове.
Засегнати C-отсег... D-отсег.
- Мостика до Лазарета. Трябва ни медицинска помощ. - Прието
Аварийни прегради?
На място са, но осем подсекции са декмпресирани.
- Имало ли е някой в тях? - Не мога да кажа, сър-- още не.
Разбери какво се случи.
- Малкъм! - Щях да ви кажа, ако можех, сър.
Сензорите не отчитат нищо. Всички системи са работели нормално.
- Арчър до Инженерното. - Капитане, какво става?
Надявах се ти да ми кажеш.
Плазмата гори, EPS мрежата е претоварена, но нямам представа, какво е предизвикало експлозията.
- Стрелба? Астероид? - Нищо на сензорите ни.
- Как са хората ти? - Малко синини и одраскваня, но иначе сме добре.
Дръж ме в течение. Арчър край.
- Някакви доклади за човешки жертви? - Продължават да постъпват,сър.
Досега 17, включително и Хоши. Не са фатални.
Вкарай този в залата.
Какво става? Атакуват ли ни?
- Незнам. - Докторе!
Капитане.
Нещо удари кораба. Дясно на борд... около кърмата.
Можеш ли да го покажеш?
Там. Точно зад вторият плазмен отвод. Виждаш ли го?
- Някакъв вид маскиран кораб? - Прекалено е малъкl.
Не засичам биосигнали.
Снабдено е с три-кобалтови експлозиви. Мисля че е мина.
И съдейки по огневата му мощ, нещо подобно удари и кораба ни.
- Можеш ли да кажеш, дали е активна? - Няма причина да не е.
Капитане, приземило се е близо до 2-ри импулсен реактор. Експлозия близо до него, може да взриви Ентърпрайс.
- Ами ако поляризираме щитовете? - Не знаем, как е настроена.
Някой трябва да излезе навън и да я обезвреди. Трябва да съм аз.
Обучен за това.
Никога не съм чувал за минно поле само с две мини.
Квантовите излъчватели още ли са на прихващача?
Така мисля.
Насочи ги и после преобразувай сигнала.
Активирай излъчвателя.
Направене са за да засичат Сулибански скрити устройства.
Ще се опитам да променя фазовата честота.
Лейтенант Рийд до Мостика. Отворих външния люк.
Пожелайте ми късмет.
Засичам нещо в гама спектъра, фазова честота, .0075.
Повърхността му е нащърбена.
Вероятно от удъри с микро-мереорити.
Изглежда отдавна е в орбита.
Клиновете са магнитни.
Два от тях са се захванали за корпуса.
Бъдете готови. Ще направя вътрешно сканиране.
Има нискообхватни сензори... но са изключени.
Изглежда мината, не знае че е ударила нещо.
Мисля че открих, панела за достъп. Ще се опитам да го махна и да погледна вътре.
Колко лошо е?
Не мога да кажа, докато не стигнем до декомпресираните зони, но си представям колко е зле.
Имам и една добра новина.
Направих преброяване... не сме изгубили никой.
Трип, не съм сигурен дали Малкъм, ще може да обезвреди това нещо.
Не може ли просто да откачим, тази част от корпуса? Да се понесе на далеч?
Трябва да преправим EPS проводниците. Има около 300 свързващи муфи.
- Може да стане. - Колко време?
Три или четири часа. Но не бих го препоръчал, сър.
Ще изгубим добра част от импулсния колектор.
Подготви екип. Ще го направим в краен случай.
Отстранявам панела.
Оръжейният механизъм се разгръща.
- Капитане. - Виждаме, Малкъм.
- Виждала ли си кораб, като този? - Не. Блокира скенерите ни.
- Защо сензорите ни не го засекоха по-рано? - Може би мините използват, по-примитивни прикриващи устройства.
Сър, викат ни.
Ун канак кунук та! Теказум руну нуктон!
Теказун!
- Преводача не го прихваща. Теказум! Немок та марак кусту!
- Арчър до Лазарета. - Да, Капитане.
Хоши в състояние ли е да се върне на Мостика? Спешно е.
Страхувам се че не. Има сериозно сътресение.
- Разбрано. - Кажи му че идвам.
Няма да сте от полза в сегашното си състояние, мичман.
Кунукта, декарун ругануктан!
- Някакъв успех? - Още не.
Зареждат оръжията си.
Това мина на 20 метра от десният ни двигател.
Не много слаб предупредителен изстрел.
- Барак тсу ананкана! - Можеш ли да ни изкараш от тук?
Орбитата на мините е непостоянна, сър. Ще бъде трудно.
Ще ти помогнем с каквото можем.
- Мостика до Лейтенант Рийд. - Кажете.
Нашите приятелчета, явно настояват да напуснем.
- Ще променим орбитата леко и бавно. - Разбрано.
- Ще ми кажете, ако решите да преминете на светлинна, сър? - Ще се опитам да си спомня.
- Само насочващите бутала. - Да, сър.
Акривиране на сензорите!
- Нашите приятели, тъкмо изчезнаха. - Това не осзначава че не са близо.
- Лейтенант Рийд до мостика. - Кажи.
Идентифицирах, 4 отделни вериги за детонация.
Ако успея да ги изолирам в определен ред, ще дезактивирам мината.
Ще отнеме време. Но ако трябва да съм честен, Капитане, това е само теория.
Колко добра теория?
Най-близкото нещо, което наподобява това устройство е пространствено торпедо клас Тритон.
Обезвредил съм поне дозина от тях. Мисля че ще се справя, сър.
Трип работи над резервен план, но предпочитам да не го използваме.
За сега ти си единствената ни надежда.
Внимавай, Малкъм.
Виждам я.
- Мостик. - Кажи.
Още един от клиновете, за които ви казах.
- Какво за тях? - Току що се захвана за корпуса.
- Има ли проблем? - По пътя си... премина през кракът ми, сър.
Идвам веднага, Лейтенант. Мостикът е твой.
Капитане, аз трябва да съм този, който да излезе. Аз съм инженера.
За това си ми нужен тук, Трип.
Ще изминем миля и половина, докато осмотичната ми змиорка, обгори раната ви.
- Много работа свърши за днес. - Докторе...
- Мичмън... - Трябва им преводач. Трябва да съм на поста си.
Разбирам че сте нетърпелива да помогнете, но няма да изкарате и до Турболифта.
Ако искаш, мога да ги накарам, да донесат преводачите тук.
Благодаря ви, Докторе.
- Помислих си че имаш нужда от помощ. - Всъщност... имам нужда от крак.
Нека видим, какво може да направим с този който имаш.
Можеше и да е по-зле. Коста е незасегната.
Изглежда налягането от клина, не позволява на раната да кърви много.
Ще си в Лазарета, за нула време. Това трябва да го пререже.
Всъщност, сър, не бих го направил.
Скенерите ми засичат детониращи вериги в клина.
Ще размисля дали да го отрежете, ако Готвача го вземе.
Ще ви сервира Печено от Рийд за неделната вечер.
Само ми дайте нещо за болката и ще направя всичко, за да достигна панела.
- Не и без да нараниш повече крака. - Кое е по-важно...кракът ми или кораба ви?
- Смятам да спася и двете. - Не виждам как.
Резервният план за който ти казах...
Накарах Трип да разкачи тази секция от корпуса.
-Виждаше ми се добра идея тогава. - Все още е добра идея.
- Не и когато си закачен за нея. - Надявам се да е обезболяващо.
По рецепта на Флокс.
- Моля ви, сър, може ли още малко? - Не ми трябваш, прекалено упоен.
Ще ми е нужна помоща ти. Някой трябва да обезвреди това нещо.
Ти ще ме напътстваш.
С цялото си уважение, Капитане, обезвреждането на мини е изключително деликатна работа.
Аз съм обучен за това... не вие.
Бързо се уча.
Прекалено е опасно.
Ако не сте забелязал, Лейтенант, стоим на 5 метра от импулсния реактор.
Няма да си отида, докато не изключим това оръжие.
Сър...
Така както го виждам, нямаш много избор. Май си заклещен тук...
Така че, ще ми позволиш ли да започна.
Надявам се да имаш точна ръка.
Заповядват ни да напуснем системата им незабавно, или ще ни унищожат.
Очарователно.
Можеш ли да направиш съобщение в отговор, обясняващо че правим всичко възможно?
Ще опитам.
И следващото им съобщение?
Казват че планетата е присъединена, към нещо наречено "Ромиланска Звездна империя."
Ромюлан. Произнася се Ромюлан.
Ромюланци? Четох за тях, когато бях с Даниелс.
- Какво откри? - Не много. Просто името.
Не би ми позволил да видя нищо друго. ТиПол ?
Говори се че са агресивен, териториален вид,
но Волканското Главно Командване, никога не е направило директен контакт с тях.
Според превода на мичман Сато, те искат да се оттеглим от системата им незабавно.
Ще е малко трудно да го направим веднага. Има ли някакъв начин, да обясниш ситуацията ни?
Смята че ще има готов отговор до час.
Как вървят нещата, Капитане?
Изключихме две от детониращите вериги. Остават три до края.
Дръжте ме в течение.
Следващото ще е сложничко.
Виждаш ли, часта с формата на Y около веригата?
- Те са шест. - Правилно. Това са релета за време.
Трябва да завъртиш всяко на 70 градуса по часовниковата стрелка.
Но трябва да се направи в определен ред. Ще те насочвам.
Започни с релето в горната дясна част.
един сантиметър...после го завърти на 70 градуса по часовниковата стрелка.
Добре.
Сега го извади бавно.
Внимавай да не докоснеш корпуса.
Добре.
Сега довърши започнатото по диагонал.
- Та, докъде бяхме? - Сър?
Днес на закуска, преди да ни прекъснат.
Каза... че не гледаш никакви спортове.
Е, страхувам се че не съм гледал нито един, от закуската на сам, сър.
Сега, отиди до горния центъра на релето.
Огледай го. Мисля че е повредено.
Ще има нужда от допълнително усукване за да се дезактивира.
- Ами хобита? - Някакви хобита?
- Не и сериозни, сър. - Мога да се закълна че те видях да четеш книга в столовата.
Сър... мислите ли че сега му е времето за разговор?
- Помага ми да се концентрирам. Успокоява нервите ми. - Да но, не успокоява мойте.
Съжалявам. Тази сутрин се изнерви малко, нали? Защо?
Ако искате да знаете... За мен беше чест, че ме поканехте на масата си.
Птосто не се чувствах удобно, да ям с Капитана си.
- Бях обучаван, да не се сприятелявам с по-висши офицери. - Никога не е късно да се научиш.
Честно, сър, от моя гледна точка от такъв вид социализация, няма място на кораба.
Имах един офицер, който се чустваше по този начин. "Те са екипаж, а не твои приятели."
Мислех много за това... когато поех управлението,
но след това осъзнах, че не точно това е мисията ни.
Може да седим с години тук. И на всичко на което може да разчитаме,... сме самите ние.
Останаха две. Първо горното ляво.
Оценявам предложението ти, Малкъм. Нещо друго?
Е... след като попитахте. Отношенията на Мостика са се поотпуснали малко.
Много хора изказват мнение. Тук сме са да спазваме заповедите ви, сър.
Вие сте капитана.
Какъв е смисъла от главен персонал, ако не трябва да казват и дума?
Радвам се че имат мнение. Разчитам на тях.
Продължавай.
И в областа на охраната
мисля че трябва да сте малко по... предпазлив, сър.
Знам за притесненията ти в тази област.
Не че не беше привилегия, да служа с вас.
Сър?
Говориш в минало време, Лейтенант.
Сега... превключете всички 6 релета, но в обратен ред.
- Справяте се добре, сър. - Благодаря.
Заслужи си почивката, Травис. Мичман Хатчисън, ще ви замести за момент.
Благодаря, сър, но предпочитам да остана на поста си.
- Мостика до Капитан Арчър. - Кажи.
- Излязохме от минното поле. - Поддържайте курса и скоростта.
Разбрано.
Последната детонираща верига, има допълнителна гравитация.
Виждам нещо, което прилича на резетрвен оръжеен механизъм.
Трябва да излъжем веригата, че още е включена.
Как ще го направим?
Има хиперспинер... при инструментите
Извади енергийната клетка, и махни обвивката.
Трябва да си забелязал, че това няма да е типично изпращане.
Това че командването ми е... нескопосано.
Беше очевидно... ако нямаш против да го кажа.
- Странно. - Какво му е странното,сър?
Разбирам че си потомък на род от Кралският флот.
Баща ти, дядо ти... Защо избра Звездният флот?
Защо не продължи семейната традиция?
- Бог ми е свидетел, че опитах. - Какво се случи?
Подай ми датчика.
Та, каво се случи?
Бях отгледан във водата. Знаех да управлявам лодка, преди да се науча да карам колело.
Учих за всички велики морски битки... Незнам.
Предполагам че съм го надраснал.
- Надраснал каво? - Аквофобията.
- Страхувал си се от водата? - По-точно страх от удавяне.
Значи, вместо живот в морето си избрал живот в космическия вакуум?
Имах чичо, който страдаше от същия проблем.
Но той се изправи срещу страховете си. Присъедини се към Флота и имаше завидна кариера.
Това което трябва да направищ... е да прибавиш цилиндъра горе в дясно.
Работи.
Започни с най-горният компонент. Използвай вилката, за да го повдигнеш с няколко милиметра
и го завърти по часовниковата на 360 градуса и после внимателно го върни.
Беше нещо като герой за мен... моят велик чичо.
- Този с Аквофобията? - Именно.
- Записа се за подводничар. - Искал е да се срещне с най-дълбоките си страхове.
Беше смел човек.
Не измина много време и се издигна.
Стана Главен инженер на HMS Клемент.
- Знаете ли историята за Клемент, сър? - Не мисля... че я знам.
Добре. Сега и другите 5 компонента...
повтори същата процедура на всяка от тях, по часовниковата стрелка.
Беше тръгнал да разказваш за Клемент.
Правели обичайният си обиколка... когато станал инцидент.
Иронията ще ти хареса.
Удари ли се в мина... останала от някоя от световните войни.
Оказали се заклещени под леда. Няколко отделения се наводнили, включително и Инженерното.
Можеш ли да си представиш? Моят чичо... човекът страхуващ се от удавяне.
Корябът потъвал... губел мощност.
Според неговия Лейтенант, чичо ми се запечатал в машинното отделение,
и поддържал двигателя достатъчно дълго, за да може екипажа да стигне до спасителните капсули.
Потънал заедно с кораба.
Направил е това което трябва... за да спаси екипажа.
Оценявам, това което искаш да ми кажеш, Малкъм,
но се надявах... да запазиш героичните си истории за някой друг път.
Просто искам да знаете, сър, че съм готов.
Схванах.
Ако не успеем да обезвредим мината, безопасноста на екипажа трябва да....
Казах че те чух, Лейтенант.
- Страхувам се, че имаме и друг проблем, сър. - Какво? Какво има?
Трябва да отида до тоалетна.
Няма да кажа на никого.
В EV костюма ми, сър?
Сър!
Викат ни.
Пренебрегнахте предупрежденията ни.
Не можахме да преведем езика ви, до преди известно време.
- Опитваме се да обезвредим мината на корпуса. - Знам добре ситуацията ви.
Сензорите ни показват, че се опитвате да отделите сегмента на корпуса, обграждащ мината.
Довършете процедурата и напуснете незабавно системата.
Имаме човек заклещен горе. Скенерите ви не показват ли това?
Едим член на екипажа... срещу 82 други в безопасност на борда.
Изхвърлете сегмента от корпуса и напуснете! Ние не толерираме шпионаж.
ТиПол, докладвай.
Настояват да отделим сегмента от корпуса и да напуснем.
Сканирали са ни, Капитане. Знаят че сме готови да го откачим.
Обезвреждам, последната детонираща верига.
Пригответе се.
Презарежда се. Промени последния компонент! Бързо!
Лейтенант?
Когато дезактивирахте последната верига, се активира суб-детонатора.
- Как да стигнем до него?! - Не можем. Прекалено е дълбоко.
Трябва да разглобим цялата мина.
Капитане? Историите за които говорехме...
Мисля че им е времето.
Направихте всичко възможно, сър. Между другото, от вас става добър Оръжеен офицер.
- Покажи ми този суб-детонатор. - Предпочитам да ме погребат в морето, ако не съм напълно изпарен.
Мислех че те е страх от водата. Скенера ви, Лейтенант.
Казах ви, сър... няма какво да направим.
Ще разглобим това нещо, парче по парче ако трябва.
- Това ще отнеме дни. - Имам свободно време.
И тези Ромуланци... не изглеждат много търпеливи.
Колкото повече седим в тази система, вероятноста да ни атакуват е по-голяма.
До колкото мога да преценя ситуацията, ще трябва да откачите целия корпус.
- Това е единствената възможност. - Няма да оставя никой от екипажа си.
- Излагап Ентерпрайс на риск. - Губим време.
Помогни ми да намеря начин, да те изведа от тук. Това е заповед.
Какво по дяволите правиш?
Супер.
Ако трябваше да бъда капитана, който искаш да бъда, щях да пониша задника ти до обикновен чиновник.
С извинение, сър, но ако бяхте такъв капитан,
нямаше да водим този разговор.
- До сега да сте ме отписал. - Няма да направя това, Малкъм
Защо мината не избухна веднага, когато задействахме суб-детонатора?
Колко секунди изминаха, преди да я задействам?
- Сър? - Колко секунди?
Не помня. Десет, може би 12.
- Струва ми се че са 20. - 10, 20... каква е разликата?
Ако беше избухнала... колко големи щяха да са пораженията?
Съдейки по пораженията, които първата мина предизвика, предполагам че ще е четвъре от килотон.
Какво сте намислил, сър?
- До къде стигна екипа ти с изолацията? - Свършват с последната муфа.
- Какво става на вън? - Ще откачим часта от корпуса.
- Сигурна съм че направи всичко възможно, Капитане. - Отивам с него.
Люка на совалката, може ли да удържи четвърт килотон взрив?
- Зависи колко е близо. - 20 метра, може би 25.
Подсилени са с Дератаниум. Могат да издържат на истински ад.
- Какво си намислил? - Трябват ми два люка на совалка.
Доне си ги тук двойни.
- Сър? - Двойни.
Капитане, предполагам че няма нужда да се съмнявам в плана ви.
- Мостика до Капитан Арчър. - Кажи.
Готови сме.
До скоро.
Дръжте се, момчета.
- 600 метра. - Остават 100 за да го направят.
Помощник Командир!
Повикай ги.
Не отговарят.
- Зареждат оръжията си! - Акривирай щита.
Ще направя каквото мога, но помни, че ще пропуснем нещо.
Презарежда се!
Готово. Да тръгваме.
Сега, Малкъм!
Ентърпрайс до Капитан Арчър.
Капитане, отговорете.
Може би предавателите им са повредени от взрива.
Травис?
Виждам ги. Обсег 2-1-3 марк 4.
- Приближавам. - Отвори вратите на Док 2.
- Ромуланците насочват оръжия! - Мостика до Др. Флокс.
- Кажи. - Явете се пред Док 2.
- Прицелват се в двигателите! - Още 100 метра.
50. Хванах ги.
- Затварям вратите на дока. - Премини на светлинна, мичман.
Добре ли си?
В предвид случилото се.
Ако мога да кажа, сър...вашия стил на командване, има някои приимущества.
И така, колко време беше?
- Преброих 10 секунди. - Десет?
- Сториха ми се 20. - Моите уважения, сър... но бяха 10.
Няма да споря с теб, Малкъм.
Бяха 20. Това е заповед.