- Кажи кога. - Кога.
Не знаех, че пиеш вино.
Мисля, че обстоятелстват позволяват малко изключение.
Нека моето бъде голямо изключение.
За нашия научен офицер.
Една година, откакто си официално част от екипажа.
За много години.
Оценявам сантименталността, но аз просто изпълнявам задълженията си.
Това не е малко постижение, ако имаме впредвид, че предишният рекорд
за вулканец, служещ на човешки кораб е 2 седмици.
Десет дена.
Попълвах годишната оценка за ефективността ти... само формалност.
Разбирам. Главното командване също поиска от мен оценка за вас.
Само формалност.
В досието ти има нещо, за което исках да те питам.
Докато си била назначена във Саусалито, си взела 5 дена почивка.
Да?
Отишла си в стар миньорски град в Пенсилвания - Карбън Крийк.
- Звучи ми като странно място за почивка. - Вулканците не си вземат почивки.
- Тогава, ако не е тайна, защо си отишла там? - Това част от оценката ми ли е?
- Просто любопитство. - Беше лично.
- Имала си нещо лично във Карбън Крийк, Пенсилвания? - Трип, ако не иска да ни каже...
Не е честно... Ние и разказахме много истории.
- Искате да ви кажа история? - Само ако е хубава.
Отидох във Карбън Крийк, защото исках да посетя мястото на първия контакт между хора и вулканци.
Тогава си пропуснала с около 3000 километра. Това е станало в Монтана.
Всъщност не е точно така.
Всяко дете знае, че Зефрам Кокрин е срещнал вулканците в Боузмън, Монтана на 5 Април 2063.
Бил съм там, има статуя.
Всъщност, вулканците са посетили Земята доста по - рано. Втората ми прабаба е била една от тях.
Твоята коя?
Майката на майката на моята майка.
Искате ли да чуете историята?
Song: "Faith of the Heart" --------------- Пътят беше дълъг
ENTERPRISE ------------ от там до тук
ENTERPRISE ------------------- отне ми много време
но моето време най - после наближава
И ще видя как мечтата ми се сбъдва
По "STAR TREK" на Джийн Роденбъри ----------------- ще докосна небето
И няма повече да ме удържат,
Скот Бакула в ролята на капитан Джонатан Арчър ---------------------- не няма да ме отклонят,
Скот Бакула в ролята на капитан Джонатан Арчър ------------------------- защото вярвам в сърцето си
Джон Билингсли в ролята на др. Флокс --------------------------------- Отивам там където сърцето ме води
Имам силата да повярвам,
Джолийн Блалок в ролята на помощник командир Т`Пол ------------------------ че мога да направя всичко.
Доминик Кийтинг в ролята на лейтенант Малкълм Рийд ----------------- Душата ми е силна
и никой няма да ме пречупи или отклони.
Антъни Монтгомъри в ролята на мичман Травис Мейуедър -------------------------- Мога да стигна всяка звезда.
Имам вяра,
Линда Парк в ролята на мичман Хоши Сато ---------- имам вяра,
Конър Триниър в ролята на командир Чарлс Тъкър III ---------------- вяра в сърцето си.
Превод - Александър "hellfire" Годумов Субтитри - Stoyo5
По сценарий на Рик Бърман & Бранън Брага
- Не мога да компенсирам. - Налягането пада.
Ако орбитата ни слезе по - ниско, ще ни засекат.
Отишли на Земята, за да наблюдава пускането на първия сателит "Спутник".
През третата седмица от тяхната разузнавателна мисия,
импулсният им колектор се повредил.
Нямали друг избор, освен да опитат аварийно кацане.
Опитай да намериш изолирана зона.
Изпрати сигнал за бедствие до главното командване.
- 100 километра. - Разгъни стабилизаторите.
Входящият ни вектор е прекалено стръмен.
- Ранена ли си? - Не мисля така.
Капитане.
Какви са заповедите?
Защо вулканците са го пазили в тайна?
Инцидента е обстойно документиран в научната дирекция и космическото командване.
- На Вулкан? - Разбира се.
Чакай малко, Т`мир е била прабаба ти.
Аз съм последният човек да се съмнява в математиката ти, но не изпускаш ли няколко поколения?
- Спутник е бил изстрелян преди повече от 200 години. - Не забравяй, колко дълго живеят вулканците.
- Да бе. - На колко точно години си?
- Трябва да е в досието и. - Трип, това е секретна информация.
Моля. Продължавай.
Подпространственият приемник бил повреден при кацането.
Нямало е как да знаят дали сигналът им е бил приет.
Привършили със извънредните дажби след около седмица.
След още пет дена без храна, ситуацията станала отчайваща.
Две форми на живот.
Удивително.
Едно от съществата може да ни поддържа за известно време.
Предлагаш да го изядем ли?
- Логично е да вземем екстремни мерки, за да оцелеем. - Дори и ако трябва да се върнем към варварството?
Това може да не е необходимо.
Скенерите ни показаха селище на около 6 километра.
Ако разкрият може да навредим на културата им.
А ако намерят телата ни това няма ли да навреди.
По добре така, отколкото да пленят три живи извънземни.
Трябва поне да проверим възможностите.
- Прекалено опасно е. - Склонен съм да приема риска.
Местрал. Стой тук.
Как предлагаш да продължим?
Ще трябва да се маскираме.
Тук сме за храна, нищо повече.
Ще контактуваме с хората колкото се може по - малко.
Ако трябва да общуваме, аз ще говоря.
Какво е?
Мисля, че си я облякла на обратно.
Затворници.
Не изглеждат задържани.
По - скоро работници.
Трудно е да повярваш, че тези хора са способни да изстрелят сателит.
Дикс удря страхотно до лявто поле. Първа база прави опит, но не.
Елис настъпва здраво по дясното поле. Той стреля, близо е.
Има сблъсък. Но Уилкокс задържа топката.
- И Томпсън е вън! - О!
- Някаква битка, без съмнение. - Мисля, че е забавление.
- Място за събиране. - Имат ли храна?
Изглежда.
- Помни. - Няма да говоря.
- Още едно? - Не толкова ми стигат.
- Добре. - Аз съм следващ.
- Валута. - Да, явно хартията е ценна.
Благодаря, Били.
Какво мога да ви дам.
Имате ли нещо, което не изисква валута.
Искате да кажете безплатно?
Какво ви води в Карбън Крийк?
Имахме инцидент с колата извън града.
- Добре ли сте? - Добре сме.
- Женени ли сте? - Не.
Ние сме... съдружници.
Има бензиностанция нагоре по пътя. Мога да ви закарам.
- Не, благодаря. - Разполагайте се.
Някой иска ли да играе? Четвърт долар на игра?
- Аз ще играя. - По - добре питай майка си Джаки.
- Хайде мамо, парите ще са ни от полза. - Качи се горе и си направи домашните.
Ще ти донеса вечеря.
Аз ще играя.
Какво правиш? Казах ти да не говориш.
- Мога да го победя. - Дори не знаеш правилата.
Просто е
- Мислех, че нямаш пари. - Няма.
Съжалявам, приятел. Няма защо да играя.
Време е да си ходим.
Почакай. Може да уредим нещо.
Ако загубя, ще платя.
Ако победя, ще черпя съдружничката ти едно питие.
- Приемаме. - Не, не приемаме.
Играта се базира на проста геометрия. Не би затруднила дори вулканско дете.
- Не. - Трябва ни валутата им.
- Ами ако загубиш. - Ще трябва да... общувам.
Би ли предпочела да умреш от глад?
Добър удар.
Номер осем... в този джоб.
Криогенеза.
Мислиш ли, че са експериментирали с протеинови преобразуватели.
Защо не попита продавача.
Изглежда желаеше да разговаряш със всеки.
- Мисля, че виното ти влияе. - Какво намеквате?
Двама вулканци влизат в бар, играят няколко игри и излизат с пакет полуготови продукти.
Звучи като епизод от "Зоната на Сдрача".
Ако не се интересувате от края...
Чакай малко, чакай. Не казахме, че не ни е интересно.
Осъзнали, че не могат да разчитат на хазарт,
затова започнали работа, докато дойде спасителният кораб.
Но седмиците минавали и изглеждало малко вероятно да са получили сигнала им
и ставало все по - трудно да избягват хората.
Тестваната на атомната бомба е предназначена да замести артилерията.
Взривът беше точно след пет.
Няма нищо по - хубаво от ядрен тест да ти направи деня.
- Не те ли притеснява? - Бомбата? Плаши ме до смърт.
- Не бих искал човечеството да се самоунищожи. - Това ни прави двама.
- Искаш ли да поиграем? - Джак...
Имам изпит по геометрия следващата седмица. Ще бъде добра практика.
Добър опит, но има по - добри начини да се подготвиш.
- Интересуваш ли се от математика? - Това искам да уча в колежа.
- Инжинерство, ако ме приемат. - Ще те приемат.
- Получи стипендия. - Само частична.
Все пак е стипендия и ти работи много за нея.
Всички помагат за разходите му.
- Позволявам ти само една игра. - Почивката ти.
Това е третият път, когато трябва да поправям мивката на госпожа Гарет.
Може би компанията ти и харесва.
Щеше да е поносимо, ако синът и не ме наричаше "Мо".
Защо прави така?
Има комичен актьор с това име.
Момчето мисли, че имаме подобна коса.
- Има прилика. - Непоносимо е.
Аз съм астромеханик.
Тогава може би ще ми помогнеш да построя подпространствен предавател.
Казах ти, че не е възможно.
Ако останем тук ще умерм. Този свят е на ръба на самоунищожението.
Не вярвам
Защото увлечението ти по този вид те заслепява.
Седиш с часове пред това идиотично устройство.
Правя проучване.
Може би ако прекарваше повече време да изследваш поведението им нямаше да си толкова песимистична.
Отвори очите си. Те се отдават на насилието.
Използват слабата си технология за изобретяването на нови методи за убиване.
Така правихме и ние преди векове.
- Просто още не са осъзнали потенциала си. - Какъв потенциал?
Те притежават съчувствие. Погледни как ни приеха.
Само защото вярват, че сме хора.
Ако откриеха истината, мислиш ли, че щяха да ни съчувстват?
Какво правиш?
Отивам до кораба.
- Защо? - Тази антена не става.
Мисля, че мога да използвам вълнов усливател за да я подобря.
Ще е по - безопасно да отидеш през нощта. Не можеш да рискуваш да те последват.
Трябва да вървя. Довечера ще дават "Обичам Луси".
Здрасти, точно навреме.
Беше различно от гледането по телевизията... по въодушевяващо.
Следващата седмица има друга игра, ако искаш да отидем. Или може да гледаме нещо друго.
- Например филм? - Ще бъде интересно.
- Мога ли да те питам нещо? - Да.
Какво криеш под тази шапка? Не си от Марс, нали?
- Не исках да се шегувам. - Не съм обиден.
- Може ли да те питам? - Моля.
- Какво стана с... партньора ти? - Имаш впредвид съпругът ми?
- Да. - Напусна ме преди много време.
Джак получаваше писма от него редовно. За последно чух, че се мести във Финикс.
Надявах се да ни помогне за колежа на Джак, но явно ще трябва да се справим сами.
Мога да разбера защо не иска да има нищо общо с мен, но...
Извинявай, обикновено по - добре си пазя емоциите.
- Не винаги е лесно. - Знам.
Добре, трябва да се прибирам във Pine Tree. Ще те видя ли по - късно?
О, не исках да... Мислех си, че...
Моля, бях просто изненадан. Беше... приятно.
- "Приятно"? - Не беше ли това подходящ отговор?
Ами мина доста време, от както за последно целунах мъж, но се надявах на нещо повече от приятно.
Казах много приятно.
Имаме си компания.
Трябва да вървя.
Благодаря отново.
- Вълнов усилвател? - Отидох на на бейзболна игра във Доустаун.
Още "проучване".
Маги ме помоли. Не мислех, че ще е проблем.
Тогава защо излъга?
Защото знаех, че няма да разбереш.
Забъркваш се в интимни отношения.
Не аз започнах.
Няма да имаш повече контакт с тази жена.
Не можеш да вземеш това решение.
- Все още командвам. - Командваш какво?
Мисията ни приключи. Време е да приемем факта, че може никога да не напуснем този свят.
Щях да играя. Не исках да те притеснявам.
Ъ... Какво правиш?
- IЩях да медитирам. - Наистина?
Опитваш се да прочистиш ума си? Или да достигнеш по - високо умствено ниво?
-Прекарвам много време в библиотеката. - Учейки древни техники?
Различни неща. Най - вече места, които бих искал да посетя.
Като Тибет. Будистките монаси там медитират всеки ден.
А в Индия има мистици, наречени "факири".
Предполага се, че могат да спрат сърцата си само със силата на ума.
Ще се изненадаш какво може да постигне дисциплиниран ум.
- Какво друго учиш в тази библиотека? - Астрономия, литература.
Понякога просто взимам книга и почвам да чета.
- Ами ти? - Аз също имам интерес към астрономията.
Наистина? Знаеш ли, че минути след залез,
можеш да видиш Спутник със просто око. Може би утре мога да ти го покажа.
- Вече съм го виждала. - Наистина.
Удивително. Не мислиш ли?
Добре, ще те оставя да медитираш. Беше приятно да си поговорим.
И на теб.
- Местрал! - Ехо.
Хей, взех билети за играта тази седмица. Тим ще ходи, Гавин, Джак... Маги.
- Не мога да дойда. - Какво ти има?
Маги казва, че дори не си...
- Добре ли си, Били? - Да.
- Защо си тук? - Трябва ми енергийно оръжие.
- Оръжейната, помогни ми да я намеря. - Защо?
Имаше инцидент в мината. Поне 20 човека са хванати в капан.
- На хората може да им отнеме дни да ги освободят. - Не можем да се намесваме.
Ще умрат.
Ще ги ставите да се задушат, дори ако можете да го предотвратите?
- Ами ако видят оръжието? - Ще се постараем да не видят.
В най добрият случай тези хора ще доживеят 60-70.
Струва ли си риска, само за да удължим живота им с няколко години?
Не можем да замърсим културата им.
Това няма нищо общо със замърсяване.
- Но има много общо със съчувствието. - Съчувствието е емоция.
Те са ми приятели и аз ще им помогна. Не се опитвайте да ме спрете.
- Да. - Продължи 22 метра, после завий на ляво в отклонението.
Разбрано.
След осем метра ще намериш тесен отвор, близо до земята, който води до изоставена шахта.
Има кварцова нища на стената срещу входа.
- Виждам я. - Настрой разпръскващият радиус на седем градуса.
Още два метра.
Колко далеч? - Около 30 метра.
Помогни ми. Тук.
След спасяването на 12 миньора, Местрал станал нещо като герой.
Хората не се чудели, как ги е измъкнал?
Сигурна съм, че са се чудели, но никой не открил истината.
Три месеца минали и точно когато свикнали
с факта, че няма да напуснат Земята...
- Т`Мир. - Говори капитан Телос от кораба Д`Вал.
- Отговарям на сигнала ви за помощ. - Мислехме, че не сме успели да го предадем.
Сигналът ви е бил приет от теларитски товарен кораб. Отнело им време да го предадат на главното командване.
Приближаваме системата. Чакайте ни на мястото на катастрофата след три дена.
Разбрано.
Чувам, че си тръгвате.
Така е.
Накъде.
Вкъщи. На север.
Ще ми липсвате.
Вие сте най - интересните хора в този град.
Сигурна съм, че ще срещнеш много интересни хора в колежа.
- Няма да ходя. - Какво? Защо не?
Не можахме да съберем парите. Крайният срок е Петък. Така че...
Какво ще правиш? - Ще спестявам. Вероятно ще си намеря работа.
Майка ми не ме иска близо до мината, но това е единствената работа наоколо.
Можеш ли да опиташ догодина отнова за стипендия.
Ще опитам, но няма гаранция.
Сигурна съм, че отново ще ти я предложат.
А ако не ми я предложат, все пак има библиотека. Има много книги, които не съм прочел.
Късмет на север. Карбън Крийк не е точно място за почивки.
- Но се надявам да ни посетите. - Може би.
Изкара най - висок успех в областта.
Не е честно.
Значи вие сте дамата с изобретението, което ще промени света?
Добро утро.
Джак! Джак!
Прекратихте ли работата с?
Да, но обещах на госпожа Гарет да поправя водопровода.
Жалко, че ще напуснете тези хора, без да изпитате какво имат да предложат.
Като алкохол, замразени пръчки риба, постоянната заплаха от ядрено унищожение.
Има много повече.
- Просто не искате да го видите. - Видях достатъчно.
Аз не съм. Мисля да остана.
Ако това е някаква шега...
Те са на ръба на безброй социални и икономически открития.
Имам уникалната възможност да изследвам развиващ се вид.
Това направи, от доста по близко от очакваното.
Длъжен си да се върнеш на Вулкан и да докладваш откритията си.
- Има още много да се научи за тези хора. - За всички или само за един?
Това няма нищо общо с Маги.
Тя ми помогна да оценя култирата им, но не смятам да остана в Карбън Крийк.
- Къде ще отидеш? - За начало в някой от големите градове.
След това не съм сигурен.
- Има толкова много да се види. - Главното командване никога няма да позволи.
Кажи му, че не е възможно. Т`Мир.
Може би мога да уредя да си на следващият проучвателен кораб.
След още 20 години да правя статистически измервания от висока орбита?
Не е достатъчно.
- Къде е капитанът ви? - Загина при катастрофата.
- TИмаше четири вулканци на този кораб. - Местрал също загина при катастрофата.
Кремирахме останките им.
Осъзнаваш ли, че току що пренаписа учебниците ни по история.
- В най - добрият случай бележка. - Бележка?
Това е все едно да разбереш, че Нийл Армстронг не е първият човек, стъпал на Луната.
- Може би не е бил. - О...
- Колко дълго този Местрал е останал на Земята? - До края на живота си най - вероятно.
И това ще са още 100... 150 години?
Може би по - дълго.
Извънземен остава на Земята през 50-те и преживява 30 президента,
обикаля света и никой не го забелязва.
И какво е станало, когато накрая гушнал букета? Гробаря се е направил, че не забелязва ушите?
- Помолихте ми да ви разкажа история. - Историята беше добра.
- Но дали се е случило. - Както казах помолихте ми да ви разкажа история.
- Дявол да го вземе, капитане, преметна ни. - Ти наистина си отишла в Карбън Крийк.
Ако проверите досието ми, ще видите, че съм посетила още парка Йелоустоун и пещерите Карлсбад.
Аз съм учен и това включва геология.
- Благодаря за вечерята. - Беше удоволствие.
- Със сигурност беше интересно. - Приятна вечер.