Отдавна не сме го правили.
Мислех, че ще е хубаво. Поне за малко да не мислиш за...
Можеш да го кажеш, няма да се счупя.
Извинявай, напоследък съм малко разсеян.
Насреща съм, ако искаш да говорим.
Искам да те питам нещо.
Ще ми станеш ли дама за пролетния бал?
Разбира се. Няма нужда да ме питаш.
Вече нищо не приемам на доверие.
Тук са У отс и Вертиго, имаме пожар в участъка на шосе 12, до 18 миля.
Уитни, виж.
-Ей. -Ей.
-Лана, махни се. Бягай. -Уитни, недей. Недей.
Вижте тръбата.
Всички да се махат.
Лана, махай се оттам. Бягай.
-Лана. -Лягай долу.
Лана? Лана.
Току-що разбрах. Добре ли е?
Да. Дадоха й някакво успокоително.
Как си?
Надявах се да не виждам скоро болнична стая.
Ей, здрасти.
-Мислех, че си вече в Метрополис. -Мога да го отложа.
От седмици чакаш това интервю.
Знам, но ми е съвестно да тръгна сега.
Лана ще се оправи.
Има леко сътресение.
Ще спя в общежитието при братовчед си. Ако има проблеми с ''Факел'', ми звънни.
Ще изкараме един ден без теб.
Ще ми пожелаеш ли късмет?
Няма да ти трябва.
-Добре. До скоро. -До скоро.
Искаш ли кафе?
Добре.
Хлои.
Добре, ще ви осведомя. Дочуване.
-Водопроводчикът ли беше? -Не, от училището ти.
Не се тревожи. Не си в нарушение.
-Какво каза? -Казах, че дори не си го споменал.
Цялото това нещо с лимузината и смокинга не е за мен.
-Освен това трябва да имаш дама. -Трябва да си поканиш дама.
Марта, не се бъркай.
Синко, можеш ли да извадиш сифона?
Разбира се.
Благодаря.
Ще каниш ли Хлои или не?
Не можа да се сдържи.
Не използвайте мивката, докато не се върна.
-Не съм сигурен. -Каза, че имаш чувства към нея.
Не е заради Хлои.
Не можеш да тъпчеш на едно място заради Лана.
Ако ме види с някой друг, все едно й казвам, че вратата е затворена.
Вратата е затворена, Кларк.
Трябва да го признаеш.
Здравей, Лекс, заповядай.
Извинявайте, че нахлувам така. Идвам при вас и г-н Кент.
Ще го извикам.
-Бързаш ли? -Да.
Трябва да поема ''Факел'', докато Хлои отсъства. Ще се видим по-късно.
-Здравей, Лекс. -Здравейте.
Какво мога да направя за теб?
Изпратиха оценката за химическото замърсяване.
Мислех, че никога няма да се появи.
Тъй като не е било извършено от служител на ''Луторкорп'',
трябваше да преодолея някои корпоративни пречки.
Инцидентът беше много неприятен. Знам,
че парите няма да върнат загубите ви,
но се надявам това да помогне.
Е, аз
оценявам жеста, но...
Дано не ни третираш специално заради приятелството си с Кларк.
Уверявам ви, че приятелството ни няма нищо общо с това.
-Много щедро, Лекс. -Не е.
Отразява точната стойност на стадото и замърсената ливада.
Не бих искал да се чувствате задължен.
Как се чувстваш?
По-добре. Сега боли само като вървя, сядам и дишам.
Изненадам съм да те видя. Мислех, че болничната визита ще трае по-дълго.
Търся Хлои.
Не е тук. В Метрополис е. Връща се тази вечер.
-Ти ли я заместваш? -Ако може да се нарече така.
Принтерът се задръсти, скенерът е счупен,
Хлои ни оставя за един ден и ''Факел'' изгаря като факла.
Поне няма опасност да те изгубим в света на журналистиката.
Говори ли с Хлои?
Оставих съобщение на мобилния й телефон.
Сигурно убеждава ''Планет'', че са били луди да започнат без нея.
Какво има?
Сънувах нещо кошмарно за Хлои и не мога да се отърся от него.
Беше като халюцинация. Сънувах, че я нападат пред болницата.
Знам. Звучи налудничаво.
Изплашила си се.
Все едно бях там.
Беше до колата си и вадеше ключовете от червената чанта с пеперудите.
Какво има?
Тя носеше тази червена чанта на излизане от болницата.
Искаш ли да се обадя на баща й, за да видя дали е добре?
Сигурно е от сътресението.
Не искам да го плаша, бяха ми дали обезболяващи.
Да, сигурно е било кошмар.
Ще се видим по-късно.
Лекс?
Не съм се обаждал и не съм чувал за триглави овце в Смолвил напоследък.
-Какво води ''Инкуизитър'' насам? -Трябва да поговорим.
Съмнявам се.
Правиш подаръци на конкуренцията.
Имахме уговорка.
Ти ми даваш истории, а аз информация.
Какво повече може Кери Касъл от мен?
Прави страхотен японски масаж.
Подигравай се колкото искаш.
Но аз трябваше да поема инициативата, сам да потърся информация.
Намерих материал в Смолвил и ще си създам име с него.
Изясних ти позицията си.
Не искам да припарваш до семейство Кент. Те са под моя протекция.
Ами метеорите?
-И те ли са под твоя протекция? -Какво имаш?
Намерих човек с много интересна информация за метеоритната буря.
Твърди, че е видял нещо да пада от небето.
Всички видяхме.
Не точно това.
Щом се чувстваш пренебрегнат, защо ми го казваш на мен?
Ще изисква пари и връзки, освен това за разлика от някои,
аз спазвам моята част от сделката.
Бъди готов да ми благодариш.
Ей, Кларк.
По-спокойно.
-Отдавна е в семейството ни. -Глупавото нещо не ще да запали.
Кларк.
-Какво има, синко? -Разтревожен съм.
Хлои ще се обади и ще разбереш, че си се тревожил напразно.
Да.
Радвам се, че най-накрая ще се отървем от това.
Повече го поправяме отколкото го караме.
Още не съм готов да го пенсионирам.
С чека на Лекс можем да си купим нов.
Не съм решил дали да го депозирам.
Лекс се опитва да постъпи правилно.
Знам, Кларк. Знам, че не е искал
да ме купи. Просто се опитва да плати за щетите.
Прав си, нямам реална
Лекс не е идеален, знам го.
Но като затръшваш непрекъснато вратата пред него,
му помагаш да се превърне в това, за което го мислиш.
Откога стана толкова умен?
Питай баща ми.
Ще си помисля.
Здравей, Кларк.
-Чу ли се с Хлои? -Не,
но от ''Планет'' да му мислят, ако не я вземат.
Мислех, че трябва да се обади досега.
Сигурно са я направили стажантка и празнува някъде с братовчед си.
Споменах ли вече,
-че Ерика Фокс ще ми е дама за бала? -Няколко пъти.
Най-готиното момиче в класа. Искам да го подчертая.
-Така е. -Искаш ли да знаеш тайната ми?
Аз я поканих. И ти трябва да опиташ. Размърдай си задника.
Трябва да резервирам лимузина за пролетния бал.
На който ще съм кавалер на Ерика Фокс.
Не съм те чул.
Някаква вест от храбрата ни репортерка?
Обадих се на баща й. Хванах го по време на събрание.
-Сигурна съм, че ще е добре. -Аз също.
Тук можеш да купиш покани.
-Хубава идея. -Поканил ли си някого?
Мислех си.
По-добре побързай. Никой не обича да търси рокля в последната минута.
Дори Хлои.
Защо мислиш, че ще поканя Хлои?
Лана.
-Пак ми се случи. -Видяла си нещо.
Видях Хлои. Някой я е отвлякъл. Трябва да ми повярваш, Кларк.
Хайде, Хлои, хайде.
И по-лошо си виждала.
Дом, скъп дом.
Обадих се на шерифа, защото съм сигурен, че и те искат да го чуят.
У спяхте ли да се свържете с Хлои, г-н Съливан?
Не, не се е обаждала. Започвам да се притеснявам.
Обадих се на братовчед й, но се включва телефонен секретар.
Имате доказателство, че Хлои може да е отвлечена?
Получих видение.
Видение.
Видяла е да отвличат Хлои.
Може би е трябвало да се обадите в Екстрасенския канал.
Защо мислите, че е истина?
Видях Хлои вързана и с превръзка на очите в тъмна стая.
Много жалко, че не сте видяли нещо по-полезно, например адрес,
на който да я открием.
-Извинете ме. -Г-це Ланг,
вчера ви се случи неприятен инцидент.
Сигурна ли сте, че сте добре?
Мислите, че халюцинирам?
Все едно бях там и виждах през очите на похитителя.
-Ще вземем под внимание всичко. -Благодаря.
Г-н Съливан? Какво има?
Намерили са колата на Хлои.
Била е изоставена в гората.
Дотук не съм впечатлен.
Задръж преценката си още пет минути.
-Започват сега. -Г-н Коул, това е...
Лекс Лутор. Знам кой е.
Интересува се от вашата история.
Преди 12 години Еди не е можел да се оплаче от липса на клиенти.
Пръсках ниви по осем часа на ден из целия Смолвил.
И после?
Комисията по авиация ми отне лиценза.
Защо?
Решиха, че не съм добре с главата и не мога да летя.
Защото не си затварях проклетата уста.
Каква беше тарифата ви за пръскане, г-н Коул?
По 600 на ден.
Искам да чуя историята ви.
Бях си в самолета и пръсках нивата на Бейкър.
Петдесет акра с царевица. И тогава се случи.
Метеорите?
Все едно бях обграден от мълнии. Бях сигурен, че ще умра.
Един от тях
мина на 3 метра от опашката ми.
Видях го да лети право към мен, но се извъртя, точно преди да удари.
Не е бил метеор.
Познавам летателните апарати.
По начина, по който се движеше, приличаше на космически кораб.
Видяхте ли го да се удря в земята?
Не само това.
След няколко часа отидох да го търся. Нямаше го.
Може да е изгорял.
А може някой да го е взел.
Никой не ми вярва.
Дадох на г-н Никсън карта от мястото на катастрофата.
Видях я.
Вярвате ли ми?
Историята не е лоша.
Благодаря ви, г-н Коул.
Ей.
Мислех, че ще се зарадваш. Дадох ти историята, която търсеше.
Доведе ме при отчаян човек, който преувеличава.
Точно това очаквах от теб.
Съжалявам, Родж, времето изтече.
Някаква следа от Хлои?
С баща ми и г-н Съливан ходихме при полицаите.
Претърсихме гората, но не намерихме нищо.
Утре сутринта организират ново търсене.
Ти как си?
Прекарах следобеда при шерифа. Разказвах им какво съм видяла.
Гледаха ме все едно съм полудяла.
Не мисля, че си полудяла.
Ти как си?
Искам Хлои да се появи, все едно нищо не се е случило.
Не съм оценявал досега какво значи тя за мен.
-Мисълта, че няма да я видя... -Кларк.
Не можеш да мислиш така.
Помня първия път, в който я срещнах.
Бяхме в осми клас.
Тъкмо беше дошла от Метрополис и аз трябваше да я разведа наоколо.
Искаше да знае откъде може да си купи ''Дейли Планет'',
за да не губи връзка с цивилизацията.
Когато разбра, че живея във ферма, настоя да я поканя, за да я види.
Според мен ме мислеше за амиш.
Когато я доведох тук,
тя ме целуна съвсем неочаквано.
Защо?
Каза. ''Знам, че си мислиш за това,
нека се целунем и да бъдем приятели.''
Беше първата ми целувка.
Хубаво е, че е била с човек, когото още обичаш.
Пак ще я видим, Кларк.
Лана?
-Току-що я видях отново. -Хлои? Къде?
-Заровена. Все още е жива. -Видя ли къде е?
Не съм сигурна, но видях вятърна мелница. Много висока.
Сигурно е в нивата на Чандлър. Ще извикам помощ.
Хлои? Хлои.
-Хлои, всичко е наред. -Кларк.
Кларк.
Знаех, че си ти, винаги си ти.
Благодаря, оценявам го.
Трябва да затварям. Появиха се истински хора.
-Кой беше? -От ''Дейли Планет''.
Мислех, че си пропуснала срещата.
Да. Обаждат се за интервю.
Ще им дадеш ли?
Не. Исках да видя името си в ''Дейли Планет'', но не по този начин.
Пък и си помислих, че ''Факел'' трябва да се ползва с предимство.
Ще напиша статия веднага, щом изляза оттук.
Спомняш ли си нещо?
Спомням си,
че се спънах в някакви метални релси
и още, че там имаше
стотици плюшени мечета, които висяха от тавана.
Държаха ме там, докато...
Извинявайте. Все още чувам как пръстта се сипе по ковчега.
Съжалявам.
Ако не ме беше намерил, не знам къде щях да съм.
Не благодари на мен, а на Лана.
Да, трябва да ти призная,
че избра най-подходящото време да се превърнеш в екстрасенс.
Трябва да си починеш.
Кларк.
Имаш ли нещо против да останеш?
Който и да го е направил е още на свобода.
Разбира се. Ще остана колкото искаш.
Благодаря.
Добре, ще се видим утре.
Довиждане, Лана.
-Довиждане. -До скоро.
Радвам се, че идваш.
-Колко време беше в болницата? -Цяла нощ.
Промъкнах се след визитацията.
Сигурен съм, че Хлои го е оценила.
Тревожа се, че човекът, който го е направил, е на свобода.
Кларк, ти я спаси. Това е важното.
Без Лана нямаше да мога.
Тя не е получавала нови видения, нали?
Не. Мисля, че са свързани с експлозията на газопровода.
-Трябва да отида да проверя. -Полицията ще свърши тази работа.
-Искам да знам през чии очи вижда. -Сега трябва да закараш
този фураж до фермата на Милър.
Реши ли какво ще правиш с чека на Лекс?
Може да съм твърдоглав, но не съм сляп.
Говорих с майка ти.
Щом приключим с фуража,
го нося в банката.
-Да не спират работа. -Добре.
Какво става, Лекс?
Ще купувам земята за завода, но искам да проверя почвата.
Стандартна процедура.
Откога почнахте да я правите с метални детектори и защитни облекла?
Ако трябвая да съм честен, на това място е паднал голям метеор.
Няма доказателства, че метеорите са опасни, но...
Но никога не е излишно да се подсигури човек, нали?
''Луторкорп'' има сериозни проблеми с опазването на природата напоследък.
Три пъти мери, един път режи. Има ли някакъв проблем?
Татко?
Проблемът е,
че това, което е добро за ''Луторкорп'', невинаги е добро за града.
Г-н Лутор.
Изглежда имаш работа за вършене.
Реших, че не мога да приема парите ти.
Г-н Кент, не разбирам.
Не съм очаквал да разбереш.
-Лекс, аз... -Всичко е наред, Кларк.
Ще се видим по-късно.
Татко.
Лекс не заслужава това. Хората правят тестове на земята.
Знам, Кларк.
Но в тази ливада се разби корабът ти.
Ако учените на Лекс намерят нещо тук, могат да го свържат с теб.
Продължавайте с детектора докато не получим данни.
Хайде.
Лекс, трябва да видиш това.
Разбираш ли какво може да значи това?
Повече отколкото мислиш.
Искам да правиш тестовете лично и после да ми докладваш.
-Как се чувстваш? -По-добре.
Поне кошмарите престанаха.
Радвам се, че се отби.
Прибрах се по-рано. Разгледах някои от вещите на баща ми.
-Готов ли си за това? -Да.
Даже си спомних някои много хубави неща.
И намерих тези.
На баща ти ли са?
Да.
Знаех, че е служил във Виетнам, но никога не е говорил за това.
Знаеш ли за какво са?
Да. В Интернет има регистратура.
Сребърната звезда е за проявена храброст.
Спасил е трима души от взвода си по време на престрелка.
Бил е ранен, но не е можел да ги изостави.
Типично за баща ти.
Чудя се защо не ти е казал.
Може току-що да го е направил.
Знаеш ли,
ако спечелиш няколко футболни срещи, хората започват да ти викат герой.
Не е лошо,
но може би той се опитва да ми каже, че футболът не е най-важното в живота.
Радвам се да видя, че аз не съм единственият любопитен в Смолвил.
Какво правиш тук, Лекс?
Дължа извинение на баща ти, но не съм сигурен за какво.
Причината не е в теб. Други неща са.
Парични проблеми, фермата.
Просто не можеше да разбере какво правиш на това място.
Мисля, че се изясних.
Така е.
И ти не ми вярваш.
Знам, че си обсебен от някои неща, като катастрофата например.
Трудно ми е да повярвам, че си отишъл лично да ръководиш
проучването на тази земя.
Метеорите промениха живота ми, искам да знам защо.
Не можеш да се откажеш?
Това не е емоционална прищявка. Искам да разбера истината.
Истината.
Открих един човек.
Каза, че нещо друго е дошло заедно с метеорите в онзи ден.
Какво?
Кораб.
И ти му вярваш.
Изслушах го.
Може да е още една откачалка, но трябваше да проверя.
Когато се появи следващата история, ще провериш и нея.
Кога ще оставиш миналото зад гърба си?
Погледни звездите, Кларк.
Някои от тях не съществуват от хиляди години,
но светлината им стига до нас едва сега.
Миналото винаги оказва влияние на настоящето.
Не мога да променя това.
Мога да се опитам да го разбера.
Хлои, защо не спиш?
Ако заспя, почвам да сънувам кошмари, по-добре е да съм заета с нещо.
Един бог знае какви си ги надробил.
Е, радвам се, че си тук.
Здравей, Уитни. Да не си се объркал?
Кларк се обади, каза, че му трябва помощта ми.
Разбрах как Лана получава виденията си. От експлозията.
Мислиш, че взривът ги е причинил?
Повече от това. Свързал я е с някого.
Кларк Кент развива теории, без да му мигне окото. Как стигна до това?
Явно там е имало метеорити,
освен това намерих тази статия.
Синдромът на Де Кретцер?
Пост-травматично нервно разстройство.
Има такива случаи по време на бомбардировките на Лондон.
Хора в убежищата са се свързвали мислено, ако наблизо е паднела бомба.
Убеди ме.
Стресът, гневът или силната възбуда могат да предизвикат тези видения.
Кой беше близо до Лана след експлозията?
Аз и двамата заместник-шерифи. У отс и Вертиго.
Бяха с баща ти, когато им казахме за видението на Лана.
Сигурно сам им се е обадил. Играят боулинг заедно.
Уитни, кой се доближи пръв до нея?
Трудно е да се каже, стана толкова бързо.
Едно от тези ченгета е отвлякло Хлои?
Кой би го заподозрял? Трябва да предупредим Лана.
Ако похитителят е един от тях, знае, че Лана вижда през очите му.
-Чудесно, аз ще карам. -Ние ще дойдем с моята кола.
Г-це Ланг.
Знам, че е късно, но исках да ви питам още нещо.
Изненадана съм, че сте намерили време.
Знам, че го заслужавам.
Искате ли чаша кафе?
Може.
Добре.
-Къде е Лана? -Не знам, беше тук.
Този тип сигурно я е отвлякъл.
Ще проверя отзад.
-Къде е партньорът ви в момента? -Гари ли?
Работи като охрана на панаира.
Видяла си плюшени играчки и релси.
Панаирът е затворен в момента. Идеално място да скриеш някого.
Има ли някой?
Помощ.
Моля, помогнете ми.
Никой не може да те чуе.
-Как можеш да виждаш през очите ми? -Не знам.
Полицай У отс.
Защо правите това?
Не съм искал да нараня Хлои. Не съм искал и пари. Исках да я спася.
Отвлекли сте Хлои, за да ви похвалят, когато я намерите?
Можеше да съм добър.
Най-доброто ченге в този град.
Този случай щеше да реши кариерата ми.
Сега няма значение. Пак мога да съм герой.
Какво ще направите?
Ще разреша убийството ти.
Не, моля ви, не го правете.
Лана.
-Лана, добре ли си? -Кларк, У отс е.
Добре, стой тук.
Всичко свърши, У отс.
Какво си ти?
Лана.
Гари, пусни оръжието.
Майка ти ми каза, че си тук.
Цяла седмица не съм виждал тази усмивка. Какво става?
Имам добри новини.
''Дейли Планет'' ме взимат за стажантка.
-Това е чудесно. -Да.
-Дори без интервю. -Знам.
Е, прочели са статията ми в ''Леджър'' за ченгето и са ме харесали.
-Поздравления. -Благодаря.
Значи ще прекараш лятото в Метрополис.
Да.
-Ще ме посещаваш ли? -Разбира се.
Няма да пропусна възможността да те видя в естествената ти среда.
Исках да кажа първо на теб. Ще се видим пак. До скоро.
Хлои.
Аз щях... Имаш ли някакви планове за пролетния бал?
В момента не.
Надявах се...
Надявах се, че ще дойдеш с мен.
Като моя дама.
С удоволствие, Кларк.
Сега ще вървя преди добрата карма да е изтекла.
Хлои,
съжалявам, че не те попитах по-рано.
Няма проблеми. Заслужаваше си чакането.
Лекс, къде е твоят летец? Исках да говоря с него.
-Изглежда е изчезнал. -Може визитата ти да го е изплашила.
Нещо или някой го е направил.
-Какво имаш за мен? -Предварителни резултати
на фрагмента, който открихме.
Е, какво е?
Мога само да ти кажа
какво не е.
Не обичам гатанките, докторе.
Тогава това ще те направи нещастен.
Ако трябва да съм честен, Лекс,
тази сплав
не може да се намери никъде
на нашата планета.