До сега в Smallville:
Скъпа, не можем да го задържим.
Какво ще кажем? Че сме го намерили на полето?
Не ние го намерихме.
Той ни намери.
Какво се опитваш да ми кажеш? Че съм от друга планета?
Ако се приближи на пет метра от Лана Ланг...
...се превръща в кръгъл идиот.
-Кой маниак караше колата? -Аз.
Лекс Лутър.
Не се гмурнах да вадя Лекс. Той ме блъсна със 100 километра в час.
Как ти звучи? Бих дал всичко, за да съм нормален.
Наричам я Стената на Странностите.
Всички странни явления, случили се заради метеоритите.
Тук започна всичко. Градът се беше побъркал.
-Какво има между теб и Лана?
Поздравления, Кларк. Ти си тазгодишното плашило.
Господи.
Кой ти направи това?
Няма значение.
Благодаря за танца, Лана.
Това ли правиш през свободното си време?
-Къде ги намери? -В дупката, която наричаш своя стая.
-Нямаш право да влизаш там. -Я не ми говори така.
Аз ходя в клуба заедно с лелята на Лана.
Как ще я гледам в очите, като знам, че синът ми записва племенницата й?
-Там ли беше тази вечер? -Не.
-Събирах насекоми. -Вторият ти отвратителен навик.
Насекомите не са отвратителни, мамо.
Виж в какво си се превърнал, Грег. Това не си ти.
-Хората се променят. -Сериозно?
В понеделник сутринта се обаждам във военната академия.
Добре, мамо.
До гуша ми дойде от поведението ти. Този път наистина ще се обадя.
А кой ще се грижи за буболечките ми?
Не се тревожете.
Ще ви заведа на сигурно място.
Не!
Не, не правте това!
Престанете!
Не, не!
Грег?
Грег! Къде беше?
Грег!
Metamorphosis
Ти си виновен за всичко, Кларк.
Кларк!
Тръгваме след 15 минути, а ти още не си изпълнил задълженията си.
Така изглежда добре, харесва ми.
Да живеят кралят и кралицата на бала!
Кларк! Не те видях на бала снощи.
Бях...
Бях зает.
Ей, поздравления!
Отдавна не сме имали толкова добро нападение.
Благодаря.
Ще разтоваря останалите щайги от пикапа.
Ще ти помогна.
-Лана? -Благодаря.
Кент.
Нали разбираш, че това снощи беше само шега?
-Трябва ми огърлицата. -Не е у мен.
Тя е любимото нещо на Лана...
Тогава отиди да я потърсиш в царевицата.
Красива е, нали?
Грег! Не те познах без очила.
Знаеш ли, че живеят само осем часа?
Живей бързо, умри млад.
Те са рок звездите сред насекомите.
Ще ми помогнеш ли за есето по литература?
-Домашните ти смразяват мозъка, а? -По-скоро задника.
Добре.
Става ли у нас, след училище?
В библиотеката е по-удобно.
Добре.
Лана, леля ти те търси.
Ей, буболечко, направи ми услуга и не припарвай до гаджето ми.
трах те е от конкуренция, а?
Ние не се конкурираме, Грег.
Ако открия, че си оставил пеперуди в стаята й,
ще разбереш.
Само трябва да запомниш,
че понякога си предно стъкло, а понякога насекомо.
Имаш добър вкус за жените.
-Какво стана снощи? -Беше просто тъпашка шега.
Беше вързан за кол по средата на царевицата. Можеше да умреш.
Благодарен съм ти.
-Искам да го забравя. -Какво става?
Г-н Кент, радвам се да ви видя.
Лекс.
-Трябва да довършваме. -Добре, татко.
Този път получих ръкостискане.
Боже мой! Джонатан!
Кларк!
Уитни ще се оправи. Има леки натъртвания, нищо сериозно.
-Спомня ли си нещо? -Не.
Само че е блъснал пикапа в нещо и че се е свестил в линейката.
Говори с мама, сигурно съм я изплашил.
Ти я накара да се гордее, Кларк.
Тази сутрин ми се случи нещо друго.
Когато се събудих, бях във въздуха.
Във въздуха?
Като се събудих, паднах на леглото. Какво става с мен?
Не знам, честно.
Ако гравитацията наистина не ти влияе, нямам никакво обяснение.
Искам това да престане.
Аз съм ти баща. Предполага се да знам всички отговори.
Това, че не ги знам, ме съсипва.
Не трябва да губиш вяра. Ще разрешим това заедно.
Знам, но това, което се случва с мен, ме плаши.
Стойката ти е добра, но походката му не е. Провери му копитата.
-Лекс Лутър, приятел на леля ти. -Като се промъкваш така...
...рискуваш да бъдеш наритан.
Ти сигурно си Лана. Най-накрая ще се запознаем.
Вече сме се срещали.
Съмнявам се, че бих забравил такова нещо.
Ти беше зает с друго тогава.
Не съм оставил добро впечатление?
Бях на 10 години и участвах в конно състезание в Метрополис.
Баща ти ни покани на гости.
Имахте басейн в къщата. Отидох да го видя...
...а ти и някакво момиче бяхте вътре. Чисто голи.
Ти я учеше да плува бруст.
Ти ли си била?
леле.
Доста си пораснала..
Впечатляващо.
Не е много изискано, но леля ми е щастлива.
-Необичайна огърлица. -Много специална за мен.
Защо не я носиш?
Дадох я на приятеля си.
-Щастливец. Как се казва? -Уитни Фордман.
-Момчето, което Кент спаси днес? -Току-що идвам от болницата.
Добре, че Кларк е бил там.
Чувството ми е познато.
Кара те да се питаш дали си с подходящия човек.
Единият мята топки, а другият спасява животи.
Доста си словоохотлив за новопристигнал.
Изглеждаш много по-интересна от това.
Докато се грижиш за приятеля си...
...защо не го попиташ какво е правил преди мача.
-Беше с мен. -Сигурна ли си?
Кажи на леля си, че съм се отбил.
Грег, какво става тук?
Грег!
Имам...
Какво е влязло в теб?
Интелект и инстинкт, развивани 2 милиона години.
-Трябва да спреш това. -Не мога. Вече е късно.
Природата си иска своето.
Първо ще ям, после ще линея.
-След това ще се размножавам. -Трябва ти помощ.
Мамо, разказвал ли съм ти за дървесния паяк?
Впечатляващо създание.
След като се излюпи,
убива майка си.
Спаси ли нечий живот на път за насам? Можеш да направиш кариера.
Извинявай, че родителите ми се държаха така лошо с теб.
Замалко да ги поканя на канадска борба.
Нападение ли планираш?
-Баща ми ми го даде като бях на 9. -Хубав подарък.
Не беше подарък, а стратегическо средство.
За баща ми бизнесът е война.
Троянската война е почнала, защото двама са обичали една и съща жена.
Като теб и Уитни. Той затова те завърза.
-Уитни спечели войната. -Ти загуби битката, това е.
Освен това Лана не е толкова увлечена, колкото си мислиш.
Той е капитан на футболния тим. Хората го третират като бог.
Край на играта.
Ако не го беше извадил от пикапа, нямаше да имаш проблеми.
Шегувам се, разбира се.
Не се тревожи, Кларк, Давам ти твоя Троянски кон.
Добре ли си?
Да.
Хубава кутия. От какво е направена?
Оловна е. Майка ми я е купила от Мароко.
Направена е от бронята на Сейнт Джордж...
...покровител на скаутите.
Подари ми я, преди да умре. Искаше да ми подскаже нещо.
Не мога да я взема.
Защо се отнасяш така към подаръците?
Дай я на Лана и кажи какво е станало.
Повярвай ми. Отвори ли кутията, ще спечелиш сърцето й.
Тази огърлица ти дава сила, Кларк.
Трябва да я използваш.
Къде беше преди мача в събота?
Може ли да говорим по-късно за това?
Това е прост въпрос, Уитни.
Загрявах.
Значи не си завързал ти Кларк на царевичното поле?
Лана, това беше шега.
Може ли да си получа огърлицата?
-Загубих я. -Възнамеряваше ли да ми кажеш?
Или това също е шега?
Лана! Помислих, че си забравила. Чакам те вече цял час.
За есето по литература, не помниш ли?
Извинявай, Грег, изникна нещо важно. Не може ли да го отложим?
Ще ме прецакаш заради гаджето си?
-Не, трябва да видя Кларк. -Кент?
С него ли искаш да си прекарваш времето? По-важен ли е от мен?
Грег, не мога да говоря за това сега. Трябва да вървя.
Лана.
Майка ти каза, че мога да те чакам тук.
Това е невероятно място.
Татко го построи. Нарича го ''крепостта на усамотението''.
-Не знаех, че обичаш астрономията. -Хоби ми е.
-Оттук се вижда къщата ни. -Сериозно?
Живеем толкова близо, а никога не сме си ходили на гости.
Ти се чудиш защо съм дошла.
Да. Не че не ми е приятна компанията.
Разбрах какво ти е причинил Уитни. Цялата история с плашилото.
-Дойдох да се извиня. -Вината не е твоя. Забрави го.
Той няма право да постъпва така. Отгоре на всичко му спаси живота.
Не си ти тази, която трябва да се извинява.
Не съм дошла да го защитавам, дойдох да те видя.
-Кой ти каза? -Лекс Лутър.
Подхвърли ми нещо и аз разнищих историята.
Радвам се за него, Кларк. Той ти е добър приятел.
-Радвай се, това се среща рядко. -Лекс е специален, вярно е.
-Какво ще правиш? -Не знам.
Мислех, че познавам Уитни. Сега се чудя какво друго съм пропуснала.
Той дори ми загуби любимата огърлица.
Не можеш ли да си купиш нова?
Не, направена е от метеора, който уби родителите ми.
Нел ми я даде в деня, в който ме направи своя дъщеря.
Каза ми, че животът почива на промяната.
Понякога е болезнен,
понякога е красив. През повечето време е и двете.
По-добре да вървя.
Радвам се, че си добре, Кларк.
Да ти помогна ли, татко?
Това е най-добрата идея за цялата вечер.
Кларк?
Кларк, какво стана? Добре ли си?
На тавана има някой.
Татко!
Какво стана току-що?
Никога не съм виждал някой да се движи така. Все едно...
Все едно не е човек? Видях го. Мисля, че беше Грег Аркин.
Едно време бяхте неразделни с него и с Пит.
-Защо ще иска да те нарани? -Не знам.
-Все още ли сте приятели? -Срещаме се по коридорите.
Майка му беше строга с него, но той не би наранил и муха.
Защото е твърде зает да ги колекционира.
Децата не скачат от тавана и не атакуват хората.
Как би обяснил това?
Не знам, изглежда много странно.
И това от човек, който 12 години е крил космически кораб.
Не че не ти вярвам, Кларк.
Но ми е трудно да приема всичко това.
Чудил ли си се защо стават такива странни неща?
Във всеки град има подобни истории.
Само че тук те са истина.
Хло ми показа статии за странните явления...
...които са се случили след метеоритния дъжд.
Вината е моя.
Ако говориш за 20 килограмовите домати и телетата с две глави,
аз имам по-добро обяснение. Лутър Корпорейшън.
Един господ знае какво е бълвал завода за тор през тези 12 години.
Лутър не е убил родителите на Лана.
Ти също. Не се обвинявай за нещо, върху което не си имал контрол.
Знам... Но се чувствам отговорен.
Това, което стана с родителите на Лана, беше ужасна трагедия.
Но въпреки невероятните ти способности...
...никога няма да можеш да промениш това.
-Как да накарам чувството да изчезне? -Не можеш.
Това те прави човек.
Хло, Грег Аркин още ли е репортер на Факел?
Репортер е някой, който пише статии.
Грег не се е появявал в офиса от една седмица.
-Трябва да го намеря. -Откога проявяваш такъв интерес?
Искаш да научиш нещо повече за насекомите?
Нищо. Ще се видим после.
-Мразя да правиш така. -Как?
Да ме зарязваш. Една минута си тук, в следващата те няма.
Да не си ме надраснал като приятел?
Никога няма да те надрасна. Освен вертикално.
Невероятно е колко далече може да те отведе този чар.
Сега ми кажи за Грег.
Хората от Амазонка приемат черти от насекомите, които са ги ухапали.
Но не в подобни размери като Грег. Ти стигна ли до нещо?
Грег се е преместил тук след метеоритите. Не е бил облъчен.
Но буболечките му може да са. Помислете.
Парчета от метеора са погребани навсякъде около Смолвил.
Хванал е буболечки, те са го ухапали и той е станал като тях.
Тук не можеш да излезеш навън, без да те ухапе комар.
Защо целия град не е пълен с ''хора-буболечки''?
За да се предизвика мутация е нужно високо ниво на токсините.
Онези амазонски жители са били нападнати от цели рояци пчели.
Грег държи контейнери с буболечки в стаята си.
Може да са се разбунтували заради гледката.
Тук пише, че буболечките имат кратък жизнен цикъл.
Да се надяваме, че не е влязъл във фазата за размножаване.
Изглежда няма никой.
Вътре е пълен хаос. Помниш ли каква чистница беше майка му?
Веднъж забравих да си събуя обувките и тя ми се разкрещя.
Край на приятелството?
Родителите му се разведоха и той спря да се обажда.
Жалко. Имаше страшна колиба на едно дърво.
-Не беше лоша. -На Кларк не му харесваше.
-Завиваше му се свят. -Как така?
-Беше го страх от височината. -Не беше стабилна.
Елате насам.
Това е отвратително.
-Какво е? -Кожа. Почнал е да линее.
По-добре елате насам.
Идвате ли?
Ти не си единственият, който си пада по Лана.
Грег си е намерил партньорка.
Лана!
Леля ти каза, че си тук.
-Как се чувстваш? -По-добре.
Не съм тук за това.
Когато ви видях с Кларк онази нощ, щях да откача.
Какво си мислеше, че правиш?
Изплаших се и направих нещо глупаво.
Бих дал всичко, за да го върна обратно.
Късно е, Уитни. Тя е моя сега.
Грег?
Махни се от нея.
-Грег, какво става? -Време е.
За какво?
За нас.
Лана!
-Грег я отвлече. -Какво стана?
Хвърли ме срещу стената и сграбчи Лана.
-Не знаех, че е толкова силен. -Къде отиде?
-В гората. -Знам къде е отишъл.
-Аз ще карам. -Знаеш ли старата леярна?
Която беше ударена от метеора?
На 100 метра зад нея има дърво с колиба.
-Откъде знаеш? -Играехме там като деца.
Виж, Кент, искам да се извиня...
-Махни се от нея. -Знам какво е станало с теб.
-Аз съм освободен. -Не, ти си роб на инстинктите си.
За мен няма правила, Кларк.
Ям каквото си искам...
...ходя където си искам...
...и взимам каквото си искам. -Нея няма да я вземеш.
-Опитай се да ме спреш. -И аз се промених.
Въобще не си се променил.
Пак ти става лошо тук, както когато бяхме деца.
Знаеш ли, че бизонската мравка може да вдигне 30 пъти теглото си?
Кларк!
Кларк, къде си? Излез.
Искам да си поиграем.
Кларк, моля те... Излез!
Облицовано е с олово.
Не можеш да се бориш срещу закона на природата.
По-силният оцелява.
Мислиш, че можеш да се скриеш от мен?
Грег, внимавай!
Всичко е наред. Аз съм.
-Уитни? -Вече си в безопасност. Хайде.
Уитни, това ти ли си?