Здрасти, Рико. Какво става тук?
Става нещо прекрасно. Прекрасно и вълшебно нещо.
Корабът майка е тук, за да те върне на Планетата на джуджетата?
Не.
Онзи щед ър милиардер там ни дарява нова детска площадка.
Най-накрая децата ще имат люлка, на която да се люлеят, и пързалка...
И ще си харчат парите за твоя хотдог?
Татко не е отгледал глупак.
Сега ме извинете,
трябва да се пренеса в света на рекламата.
ЯЖТЕ ПРИ РИКО
Майли. Майли.
Ало!
Какво?
Онова момче там.
Когато го видях, забравих, че има и други хора на този плаж.
Казват, че така става при истинската любов.
Ами ако се окаже, че той е човекът за мен?
На сватбата ти ще мога да кажа, че съм стояла до теб, когато...
Когато си ми обърнала гръб и си си тръгнала.
Дами и господа, от името на жена ми Джанет
и от името на У илям Харис, това съм аз,
за нас е чест да предложим на Малибу
този чек за построяването на детската площадка ''У илям Харис''.
Здравей.
В случая не съм важен аз, У илям Харис.
Важни са децата.
Те ще са много щастливи да играят
на детската площадка и център за отдих ''У илям Харис'',
построени от мен, У илям Харис.
Единственото по-голямо нещо от този чек е голямата му тъпа глава.
Сега искам да ви представя сина си.
Това ще е интересно.
-Трей. -Това съм аз.
Разбира се.
Хайде!
Лимузината отпред изкарай.
В готин стил се облечи, с модни цветове и обувки.
Да си известен е забавно.
Пак си си ти, но никой не ще разбере.
Кой би помислил, че момиче като мен
би станало суперзвезда?
Вземаш най-доброто от двата свята.
Отпусни се, не си давай зор.
И ще си звездата в шоуто.
Вземаш най-доброто от двата свята.
Заедно ги смеси
и знай, че това е най-доброто от двата свята.
Майли, минаха два дни. Трябва да го забравиш.
Не мога. Оставих го да се изплъзне между пръстите ми като този пясък.
Като този прекрасен пясък. Сбогом, пясък.
Добре, говорихте най-много минута.
-Дори не го познаваш. -Е, и?
Ти си влюбена в Орландо Блум, а той не знае, че съществуваш.
Още не. Но скоро ще научи. Тогава ще видиш новата Лили Блум.
-Лили Блум? -Да! Не е ли готино?
Лили, говоря сериозно.
Не мога да го изкарам от главата си, а него го няма.
Не е като с Орландо, него винаги можеш да си го пуснеш.
Сцените, в които е разголен, на забавен кад ър.
Интересна мелодия.
-Беше ми домъчняло за дома. -Да.
-Ало. -Хана.
Трейси, моментът не е подходящ.
И още как.
Благотворителният ми турнир по миниголф за кученца е след 4 часа,
а току-що разбрах, че Абигейл Бреслин ще е облечена в синьо.
Олеле! Първо глобалното затопляне, а сега и това.
Знам! Промяна на екипа,
тимът на Трейси ще е в мораво.
-В какво? -Мораво.
-Какво? -Пурпурно! Носи пурпурен екип!
Не мисля, че ще мога да дойда довечера.
Хана, ти си в моя тим.
Не мога да съм без партньор на благотворителния си турнир.
Ще се чувствам ужасно.
-Добре, ще дойда. -Така е по-добре.
Какво искаше?
Да ми каже да съм облечена в мораво.
-В какво? -В мораво.
-В какво? -В пурпурно!
Не искам да ходя. Искам да си седя и да мечтая за Трей.
Здравейте.
Добре, слушай сега.
Ти чакай тук, аз ще отида у дома,
за да извикам нормалната си сестра близначка.
-Ще я харесаш. -Сериозно?
Така ли е, Лили?
Да, вярно е. Хубава е като нея, но не й хлопа д ъската.
Един момент.
Ето. Сега и на мен ми хлопа д ъската.
-Аз съм Трей. -Аз съм Майли.
Аз съм Лили.
И си тръгвам.
Не си тръгвам наистина.
Искам той да мисли, че си тръгвам,
за да не помисли, че гледам,
-тъй като аз ще гледам... -Тръгвай!
За какво говореше?
Чудех се дали ще излезеш с мен довечера.
-Тази вечер? -Да.
-Тази вечер е... -Идеална. За излизане.
Защото твоята приятелка
ще ходи на благотворителен турнир по миниголф, за да замести
друга приятелка, която пее...
Твърде много информация.
Благодаря.
-Значи решено за тази вечер? -Да.
Извинявай, моментът е твой.
Каквото каза тя.
Добре, ще изпратя кола да те вземе. Ще те чакаме в ресторанта.
Ние? Какво, и родителите си ли ще водиш?
Всъщност да.
Какво каза красавецът с динената глава?
Мамо, права беше. Трябваше да наема прислужница отдавна.
Това място е по-чисто от чичо Ърл,
когато си търсеше монетата от 25 цента и мина през автомивката.
Да. Господи, тя почти изчисти цялата къща.
Остана само стаята на Джаксън.
Трябва да затварям, мамо.
Не бях виждала по-отвратително нещо през живота си.
А съм гледала как беззъбият ми съпруг яде печена царевица.
Знам, че момчето е малко разхвърляно, но...
Разхвърляно? Ако кажа, че е прасе, ще обидя прасетата.
Напускам!
Ами ако удвоя заплатата ви?
Бях ухапана от чорап.
Нека поне ви отворя вратата.
Ей! Ти трябва да си новата чистачка.
Аз съм Джаксън.
Сигурно се гордееш със себе си.
Не знам какъв й е проблемът.
Всички неща си имат места и всичко си е на местата.
Какво прави този хотдог в обувката ти?
Пази я. Защото е куче. Схващаш ли?
Ще ти кажа какво схващам.
Ще изчистиш цялата тази бъркотия.
Можеш да започнеш с вдигането на тези дрехи
и слагането им в дрешника.
Не, татко, на твое място не бих го направил.
Край! Заедно ще изчистим тази стая!
И престани да ме гъделичкаш по крака!
Аз съм чак тук.
Лили, скъпа, изглеждам съкрушително, нали?
Майли, скъпа, какво друго мога да кажа?
Виж, ще се срещам с родителите на Трей. Те са милиардери.
Искам да съм сигурна, че ще ме харесат.
Дори това да значи да изглеждам така и да говоря странно.
''У илям, Джанет, прелестно е, че се срещаме. Целувка, целувка.''
Здравейте, дами.
Майли, за какъв дявол си се облякла така?
Ще ходя на среща.
Щом не харесваш момчето, защо просто не му го кажеш?
Не е зле.
-Наистина ли? -Да.
Поне знам, че момчето няма да те пипне с пръст.
Видя ли?
Лили, никога не съм изпитвала такива чувства към момче преди.
Ако родителите му не ме харесат, това може да развали всичко.
Какво да направя?
Добре, той вече те харесва такава, каквато си.
Сигурна съм, че и родителите му ще те харесат.
Може и да си права.
Трей е наистина страхотен, защо родителите му да са лоши?
Аз съм Майли Стюарт. Приятно ми е да се запознаем.
Какъв слад ък акцент.
Не си ни казвал, че е от д ълбоката провинция!
Никога не съм срещала такава. Само да разберат момичетата от клуба.
Шегуваш се, нали?
Скъпа, моля те, не стой така. Седни.
Или трябва да кажа: ''Поседни за малко''?
-Добре, слушайте... -Веднага се връщаме.
Няма проблеми, Трей. Ние ще ви ''зачакаме''.
-Знам, знам, те са... -Груби? Зли? У жасни?
-Защо не ме предупреди? -Защото нямаше да дойдеш.
И аз нямаше да мога да направя това.
О, Боже.
Не ги оставяй да те изплашат, моля те. Наистина те харесвам.
У спокой се, аз не се плаша лесно.
Г-н Харис и г-жо Харис? Искам да кажа нещо.
Аз съм Майли Стюарт и не съм някаква обикновена селячка.
Ало.
Хана, трябва веднага да дойдеш.
Приятелката ти Лола ми съсипва партито.
Ей, Орландо! Страхотен задник.
Замах! Страхотен замах!
Чакай, върни се!
Това е най-неприятната вечер, която можеш да си представиш.
Искаш ли да се обзаложим?
Погледни ме, скъпа. Аз съм от село.
Благодаря.
Майли.
Освежаваща, лека, с лимонен привкус.
Наричат се купички за пръсти, скъпа.
Служат да си ''приплакнеш'' пръстите между отделните блюда.
-Да си ги ''приплакнеш''? -Съжалявам.
Ако супата е наполовина толкова хубава, вечерята ще е страхотна.
Интересно. Какво е това?
Наричат ги... Наричат ги момици.
Не са много крехки за момици.
Това е кравешки панкреас.
И е много вкусен.
Трей, забравих да спомена,
че следващата седмица ще ходим в Лондон за тържеството с кралицата.
Може би малката ти приятелка ще иска да дойде.
Качвала ли си се на самолет, скъпа?
Да, госпожо.
Искам да кажа на такъв, който не служи за пръскане на царевица.
Майко, достатъчно.
Дяволски си прав, това преля чашата!
Не само съм се качвала на самолет, но вече съм срещала кралицата.
Даже изпях ''Другата ми страна'' за нея и внучката й.
-Сериозно? -Сериозно?
Сериозно?
Кой иска десерт?
О, не. Първо искам да чуя как си пяла за кралицата.
Не бях само аз.
С моето училище.
В Лондон.
Там съм ходила на училище.
В Лондон.
-В кое училище? -В ''Хогуортс''.
Майли, какво целиш с това?
Ще ти кажа, когато разбера.
Защо си живяла в Лондон?
Татко работеше там като...
Дипломат?
Добре.
Дипломат! Впечатляващо. Ще се радваме да се запознаем.
Определено ще трябва да го направим
в близкото или далечно бъдеще.
Не, няма защо да отлагаме, да го направим сега.
-Сега ли? -Сега.
Освен ако нямаш проблем с това.
Не!
Ни най-малко. Само трябва да си напудря носа.
Много лъщи. Разбираш какво искам да кажа.
Родителите на момчето, с което излязох, искат да се срещнат с теб.
-Сега. -Сега ли?
Да, освен това си падат малко сноби,
затова, ако можеш, изчисти къщата,
пусни водата в тоалетните, оправи възглавниците
и махни космите от сапуна.
Добре. Е, има и други неща за правене.
Татко, още нещо. За малко щях да издам тайната на Хана,
затова ще те помоля за още една мъничка услуга.
Прибрахме се!
Добре дошли в имението на семейство Стюарт!
Вкусотия.
Запознайте се със семейство Харис.
Моля ви, наричайте ме У илям.
Много хубаво!
Аз съм Джанет.
Браво!
Аз съм Трей!
-Много хубаво, браво! -Много хубаво, браво!
Странно. Те говорят с английски акцент, а ти не.
Да. Вярно е.
Има много просто обяснение за това. Нали, татко?
Разбира се. Кажи им, Джаксън!
Тя имаше бавачка!
От Нешвил!
Която все я караше да гледа ''Тhе ВеvеrIу НiIIbiIIiеs''.
По телевизията!
Това беше страхотно шоу!
Добре, беше прекрасно! Благодаря, че ме докарахте!
Но ние току-що дойдохме. Нека се опознаем!
Чудесно! Ела с мен, малката!
-Каза, че ме харесваш, нали? -Да.
-Не го забравяй. -Добре.
Значи принц У илям е от лявата ми страна, принц Хари е от дясната,
а лисицата е точно пред нас.
Аз се приближих до това разкошно животно и казах:
''Ей, лисичке, искаш ли да ти купя нещо за пиене?''
И тя се съгласи.
Двамата млади принцове още веднъж ме признаха за крал!
Това вече е прекалено.
За някакви балами ли ни мислите?
Ето затова никой не излиза втори път с мен.
Не виждаш ли, Трей? Те са зестрогонци.
Какви ни нарекохте?
Група зестрогонци, свирещи на банджо, от д ълбоката провинция.
Слушай сега, Бъб. Ти също, г-жо Бъб.
Татко, недей. Аз забърках тази каша, остави ме да се оправя.
Беше ми приятно да се запознаем.
Искам да си разкарате снобските задници от къщата ни!
Моля?
Не. Извинявах ви цяла вечер, но ми писна.
Да, баща ми не е дипломат,
но не е и селяк, който свири на банджо.
Не, той свири на китара и аз се гордея с него!
И брат ми!
Нека ви кажа, брат ми е...
Какво може да направи човек? Не си избираш роднините.
Благодаря, сестро. Любовта ти направо ме трогна.
Щом не можете да ме приемете такава, каквато съм,
можете да си обирате крушите.
Сбогом.
Дяволски добро шоу, скъпа.
Джанет, Трей, тръгваме си.
Знаете ли какво? Вие си тръгвате. Аз оставам, ако нямаш нищо против.
-Половин час? -И ще те закарам у вас.
Трябва само да отида в обора и да впрегна мулетата.
-Не сме те възпитали така. -Разочарован съм от теб.
Чувството е взаимно.
Току-що се включиха пръскачките за тревата.
Може би трябва да минете отзад.
Бих минал през процеп за писма, за да изляза оттук.
Пръскачките се включват сутрин.
Чакай малко.
Джанет, пусни ми крака!
Не ти го пипам!
Е, това наистина е страхотно шоу.
Значи ядете тези неща с ръце?
Това е единственият начин.
Страшно ми харесва!
Момчето дава надежди.
Да, трябва да почнеш да грухтиш. Забавно е.
-Не е нужно да го правиш. -Няма.
О, не, това е Трейси. Чудя се какво ли е направила Лили.
Ало?
Орландо! Ти не разбираш. Създадени сме един за друг.
Не можеш да избягаш от съдбата си!
Голяма длъжница си ми.