АРАБЕЛА
Объркани телевизионни приказки всяват нарастващ смут в приказното кралство.
По предложение на принцеса Арабела могъщият магьосник Виго отива
при разказвача господин Майер, за да го накара да оправи нещата.
Арабела, която заедно със сестра си Ксения придружава Виго,
се влюбва в сина на Майер - Петър, и под образа на муха му помага на изпита.
Въпреки обещанието, дадено от г-н Майер на Виго, приказката отново е объркана.
Магьосникът превръща Майер в дакел, за да предотврати бъдещи грешки.
Той не подозира, че виновникът всъщност е злият Румбурак, който се надява
скоро да сложи ръка на цялото кралство и на принцеса Арабела.
IV епизод Дакелът Карел Майер
Мамо, татко с нас на масата ли ще яде, или с Пайда на земята?
Какво? Как си позволяваш! Ела, Пайда.
Естествено, че ще седнеш с нас. Как може изобщо да ти хрумне такова нещо?
Подай ми захарта.
- Не се пречкай, Пайда! - Гледай къде стъпваш.
И не ме наричай Пайда.
- Откъде да знам кой кой е? - Не познаваш баща си?
Трябва да ги различаваме някак. Най-добре с нашийник.
А ти не мляскай.
- Карел, ела да седнеш в скута ми. - Внимавай, дърпаш ме като някоя котка.
Добър апетит.
Какво ще кажем на хората? Не мога да разправям, че баща ни е дакел.
Ти си се побъркал! Да не искаш да ми провалиш кариерата?
- Горещо е! - Не мрънкай.
- Остави ме на мира! - Никой не бива да разбере.
Чуваш ли, Хонза? Нито думичка.
А ако някой пита, кажи, че татко е тежко болен. Ясно ли е?
Ясно.
Виж, този малкият е почти като татко.
Луд ли си? Как може някой татко да бъде дакел?
- Нормалният татко не може, но моят може. - Глупости!
Заклевам се. Нашият татко е дакел. И е тежко болен, ако някой пита.
Карел, сега никой няма да те види. Излез да потичаш. Времето е хубаво.
Да тичам, да тичам...
- Не ми се ще. - Хайде, бягай.
Може да си поиграете с Пайда.
Играй си ти!
Знаеш ли какво? Дръж това. Долу е отворено. Хайде!
Тенисна топка! Супер! Само че боцка.
Какво нещастие. Цяла нощ не съм спала. Такава трагедия.
Все пак, мамо, важното е, че е жив и здрав.
- Какво ще правим? - Първо трябва да разберем причината.
Как се е случило... и така нататък.
Вчера каза, че в това имат пръст ония тримата. Посланикът и момичетата.
А сигурни ли сме, че са били те?
Нали излетяха като гълъби през прозореца.
А дали наистина бяха те?
Защитаваш ги и знам защо. Влюбен си в онова момиче.
- Какво момиче? - Не се прави на глупак.
Петре, бъди внимателен.
Петър Майер. Моля? Не може. Татко е болен.
- Какво му е? Грос от телевизията. - Измисли нещо.
Г-н Грос, има някакъв срив. Не в телефона. Душевен срив.
Имал душевен срив. Кажи на татко си, че следобед ще мина да го видя.
Изключено! Татко не може да познае никого.
- Иска да посети татко. - Не!
- Недейте, може да ви ухапе! - Какво ли ще си помислят?
Много смешно. Кажи на татко си, че засега сме му намерили заместник.
Да не се сърди.
Това душевно разстройство ни е добре дошло.
Поне няма да му обяснявате, че получихме цял куп писма от родители,
които не искат Майер да им разваля децата.
Дойдоха и тези. Но довечера всичко ще бъде наред.
Взехме предпазни мерки никой да не се включва на вълната ни.
Влезте.
- Здрасти. - Здрасти.
- Какво има? На баща ти да не му е зле? - Може и така да се каже.
Какво се е случило?
Слушай, Ирка...
Какво би направил, ако...
ако майка ти се превърне в санбернар?
- Баща ти пак има халюцинации? - Баща ми? Не.
Тогава кой? Ще ми кажеш ли какво става?
Почакай, Ирка. Ти си единственият, на когото мога да се доверя.
Какво би направил, ако си на изпит и си забравил всичко?
А после изведнъж долетява една муха и започва да ти подсказва.
Корекция на фазовото отместване, влияние на вторичните параметри, без грешка.
Смешно е, нали?
- Това чете ли го някъде? - Не, случи ми се.
Но знам коя беше мухата. Едно страхотно момиче.
А после дойде вкъщи с един дядка, който превърна татко в дакел.
Накрая отлетяха през прозореца като гълъби.
- Какво ще кажеш? - Най-добре да останеш тук.
А аз мислех, че всички момичета са глупачки.
Че никога няма да се влюбя. И изведнъж - такова прекрасно чувство.
- Разбираш ли, муха. Или всъщност гълъб. - Гълъб, а? Ще опитаме с реноксин.
- Оставаш тук. - Защо, на мен нищо ми няма.
- Всички казват така, Петре. - Исках да ми дадеш съвет.
Защо ли изобщо дойдох?
- Моля те, имаш халюцинации. - Арабела не е халюцинация.
Не мога да кажа, че в света на хората не ми хареса, но едно нещо ме заинтригува.
По-скоро някой.
Какво е това на лицето ти, Ксения? Някаква боя ли?
Щом хората ходят така, защо и аз да не ходя?
- Просто не съм съгласен с това. - А ще ми кажеш ли защо?
Да беше видял как се обличат хората там, щеше да те е срам от нашите дрехи.
- Носят ей-такива поли. - Отвратително!
Тук сме изостанали със сто години. Да бяхте видяли какво е там.
И какво е там? Просветли ни, мила Ксения.
При нас нищо не става. А там постоянно е шумно. Улиците са пълни с автомобили.
Комините пушат, хората пушат, навсякъде има хартии и всичко е много модерно.
Млъкни, моля те. Говориш безсмислици.
Ти пък какво ми опяваш? Като не искаш да слушаш, махай се.
Така и ще направя.
Стига де, не се карайте.
Аз не искам да се карам. Но искам да предложа нещо.
Ако въведем тук колите, кооперациите и модата...
Моля те, Ксения...
Това би било от огромна полза за цялото ни кралство.
Принц Вилибалд чака.
Напротив, това ще е краят на кралството ни.
Той и без това наближава.
Върви си, Ксения, имам важен разговор с принц Вилибалд.
С принц Вилибалд?
От мъничка ви се доверявам за всичко и досега не сте ме предавали.
Кажете ми най-после как мога да да ви помогна.
Взех тази картинка. Виждате ли кой е?
Петър Майер. Забелязах, че го харесвате. Симпатичен младеж. Какво искате?
- Можете ли да накарате тази картинка... - Да оживее?
Няма да стане. Мога да направя много неща, но не и това.
Любовта е най-голямото вълшебство.
В сравнение с нея моите магии са жалки фокуси.
- Не можете ли да направите поне нещичко? - Може би...
Искате ли да ви се усмихва?
- Той ще се усмихва на мен, а аз на него. - Тогава гледайте.
- Какво ще кажете? - Благодаря ви, г-н Виго.
Ще ви оставя тази пръчица. Докосването й може да размекне и камък.
Винаги съм изпълнявал задълженията си, но това, което искате...
Аз съм почтен мъж и благородник.
Противоречите ли ми? Може да съжалявате за това.
Стига. Защо с такъв тон? Принцът е в тежко положение.
- Аз съм влюбен в спящата красавица. - Никаква любов!
Сега, когато Майер развали приказката, избий си красавицата от главата.
Само ще ти пречи да си изпълняваш задълженията. Ще си намериш друга.
Разбери, принце. Много е важно приказките да се играят така,
както ги знаят милиони деца в света на хората. Това е наше задължение.
- Така, както ги разказва онзи Майер. - Ще се подчиня, Ваше величество.
- С тъга на сърцето. Ще стана крадец. - Благодаря ти, приятелю.
Господин съветник, ако обичате, изпратете нашия добър принц.
А от вас, мила моя, съм много недоволен.
Защо? Какво пак не ви харесва?
Говорите като продавачка. Така ли трябва да се държи една кралица?
Утре ела пак. Готвачите ще правят щрудел.
Влезте.
И при теб ли долита? Всеки ден идва на прозореца ми.
Свикнала е с мен. Роня й сладкиши.
Аз нищо не й давам и пак идва.
- Какво е това? - Картинка.
Зарежи тия работи. Прекалено си млада.
И за всеки случай помни: Не можеш да направиш по-голяма глупост
от това да се влюбиш в някакъв младеж от света на хората.
Искам да те помоля за нещо, Арабела, защото си ми най-скъпа от всички.
Какво те мъчи, татко?
В последно време не се разбираме с майка ти. Сякаш не е тя.
Имам си и грижи с нашето кралство. Това, което стана с Червената шапчица,
горкият Вилибалд. Ела при мен. С радост бих си побъбрил с теб довечера.
Ще видиш, че всичко ще свърши добре.
Нямаш представа колко ми се иска да съм у вас. Сигурно там е по-спокойно.
Хонза, бягай! Моля те, бягай!
Какво става тук? В почивка ли сте?
- Кой започна? - Майер. Удари по главата мен и Козелка.
Сядай.
- Майер, стани! Защо се биеш? - Те казаха, че татко ми е откачалка.
Заради г-н Майер не ми дават да гледам телевизия.
Татко каза, че съвсем ще подивея.
Спокойно.
Козелка, седни.
Моят татко е професор в лудницата и каза, че Майер от телевизията е луд.
А, не! Няма да правиш такива работи, Майер. Отиваме при г-н директора.
- Ами ако го изключат от училище? - Аз съм съгласен.
- Кажи на баща си да дойде в училище. - Не мога.
- Защо? - Защото е куче. И е много болен.
По-голяма глупост не можа ли да измислиш?
Как ви е телефонът?
4 3 2 1 5 2.
- Майерова. - Добър ден, тук е директорът Дуда.
Г-жо Майерова, синът ви твърди...
...че е куче? Това е абсурдно.
Той е много болен. За съжаление не може. Има душевно разстройство. Да, ще дойда.
Да, довиждане...
Ах, този Хонзик...
- От същия кучкарник ли го взехте? - Да. Не правете така, не му харесва.
Пуснете го на земята.
Аз разбирам от кучета. На колко години е? Покажи си зъбите.
- Как се казва? - Ами...
Пунтя.
- Е, аз тръгвам. Утре ще ви върна праха. - Я се разкарай.
Не е спешно, г-жо Херманова.
Ама че идиотско име, Пунтя. Ще ви нахапя и двете! Нали, Пайда?
Извинявай, нищо друго не ми хрумна.
- А пред нея не мога да ти казвам Карел. - Тогава ми казвай Пунтя. Пунтя Майер.
Моля те, не се ядосвай. Трябва да си пазим нервите.
Нервите ли? Цяла нощ не съм спал.
Спящата красавица спяла и спяла и проспала цели сто години...
Правилно, Херманова, сядай.
И какво станало по-нататък? Козелка, не внимаваш!
Говорим за това как правилно се разказва приказката за Спящата красавища,
която таткото на Майер обърка вчера по телевизията.
Знаеш ли? Не знаеш. Сядай! Майер.
Спящата красавица спала дълго, докато веднъж в замъка дошъл принцът
и намерил целия замък обраснал в тръни...
Спяща принцесо, с радост бих те освободил с целувка, но засега трябва да крада.
Принцесо, не ви очаквах.
Не крадете много старателно. Пропуснахте онези.
Веднага ще довърша. Аз съм честен мъж и благородник.
Чакайте, Вилибалд. Това не е важно.
- Искам да поговоря с вас. - На вашите услуги.
Наричайте ме Ксения. Или по-добре скъпа Ксения.
Признайте си, още ли обичате онази спяща гъска?
- Не бих посмял, скъпа Ксения. - Отлично.
Татко, искам да те уведомя, че ще се омъжвам.
Какви глупости говориш? Не ми пречи!
- Решаваме държавни проблеми. - Това не е ли държавен проблем?
Съпругът ми ще бъде твой наследник.
И кой ще е този... твой съпруг?
- Принц Вилибалд. - Няма да ти разреша!
- Мога ли да знам защо? - Защо ли?
Принц Вилибалд... Принц Вилибалд е обикновен крадец.
Ограбва спящи хора. Такъв ли ще бъде зет ми?
Чакай малко. Кой го помоли да стане крадец? Ти!
И кой изпълни молбата ти? Принц Вилибалд!
Той е покорен и честен благородник.
Ще ми бъде добър съпруг и добър крал на нашето кралство.
За бога, Ксения!
А сватбата искам да бъде възможно най-скоро.
Продължавайте, господа.
Моят зет - престъпник?
Ваше величество, време е да седнете пред телевизора, за да видите,
че посещението ми при г-н Майер... - Да.
- Казах ли ти да не говориш за това? - Каза.
Виждаш ли? А вече знае цялото училище. А заради теб и цялата лудница.
- Дърдорковци! - Но татко, исках да ти помогна.
- Мислех, че Ирка ще ни даде съвет. - Е, и? Даде ли ти?
- Виждаш ли? А ти си под домашен арест. - И без това след малко почва приказката.
- Г-жо Хомолкова, готова ли сте? - Разбира се.
Ако обичате...
Мили деца, ще чуете приказка за лека нощ.
Зад седем планини и седем гори имало замък, в който живеела красива кралица.
Всеки ден сядала пред вълшебното си огледало и го питала...
Не знам как да изразя благодарността си, мили ми Виго.
Снежанка се събудила в леглото и видяла над себе си лицата на седем джуджета.
Учудена, тя попитала най-малкото: Как се казваш?
Джуджето ужасно се изчервило и прошепнало: Срамежливко.
- Да започваме, Блекота. - Добре.
Така.
Дай на фокус.
...и дружно се напънали да откъртят катинара на сандъка.
Едното джудже отворило капака...
Когато отворили сандъка, извадили оттам пръчки динамит
и едното джудже казало: "Ще хвърлим цялото приказно кралство във въздуха."
Срамежливко радостно запляскал с ръце...
- Не. Г-н Виго, какво означава това? - Ваше величество, нямам думи!
Но как е възможно това? Нали господин Майер е дакел?
...джуджетата се промъкнали в тъмните подземия.
Кихавко и Знайко сложили динамита в основите на замъка...
- Какво прави там? Нали е болен. - Чувате ли го какви ги говори?
- Това е ужасно! - Успокойте се. Душевно разстройство.
...и така загинало цялото приказно кралство. Камък върху камък не останал от него.
Какво ще правим?
Как какво? Няма да чакаме утре Майер пак да обърка всичко. Спираме предаването.
- Ами аз? Какво ще правя? - Звънчето звънна и приказката свърши.
Пунтя. Всъщност, Карел!
- Какво му е? - Припадна, като се видя по телевизията.
Как може да се появи по телевизията? Това противоречи на здравия разум.
А това, че татко ти има четири крака, не противоречи ли на здравия разум?
А колко трябва да има, като е куче?
Ваше величество, какво ще правим?
Нима ще гледаме как джуджетата вдигат кралството във въздуха?
Кажи нещо, де.
Не знам какво да правя. А като не знам какво да правя, не мога да управлявам.
Нали няма да се откажете от трона?
Предлагам половината кралство и ръката на принцеса Арабела
на онзи, който спаси страната ни.
Татко! Не го мислиш наистина!
Нищо друго не мога да направя.
Какви са новините, колежке?
Кралят предлага половината кралство и ръката на принцеса Арабела.
Е, точно това чаках.
Превод: Lekad