Яни, Джими! Елате веднага тук!
Уморих се от вашите побоища. Нямате си и идея колко!
Той ме удари пръв! - Той беше! Той ме удари!
Тишина! Не ме интересува кой пръв е започнал.
Това трябва да престане. Трябвате ми тук.
Разбирате ли, че един ден...
Ще наследите моята империя. Нали?
Какво е империя? - Млъкни!
Това ще ви напомня, че сте две части от едно цяло.
Заедно сте по-силни, да?
Какво значи това?
Един ден ще разберете.
ВСИЧКИТЕ ДЕСЕТ ЯРДА
"Ласло Гоголак пуснат от затвора"
Не мърдай! - Здравей, мили!
Марш от килима, току-що сресах ресниците.
И си свали обувките. Знаеш правилата.
Ще изплашиш Бланш! Не поглеждай! Ще я изплашиш!
Ето, изплаши Бланш, Джил!
Не, не гледай насам! Имам изненада.
Добре!
Днес я довърших. С любимите ми наемни убийци е!
Любимите ми жертви!
Май не познаваш Тони Зъба.
Сгащих го в Чикаго.
Виж, има си даже дупката на тила, която му направих с 9 милиметров.
Санто Трипръстия! Онзи доносник, който не млъкваше.
И разбира се, Франки Фигс!
Кой може да забрави Франки Фигс? Здраво, Джими! Как е?
Бедния Франки... - Джими!
Какво? - Трябва да поговорим!
Ама...
Аз само исках всичко да прекрасно, за бебето, когато се появи.
Точно за това трябва да поговорим.
Е, как мина удара? - Добре.
Наистина ли?
Оставила си го да се измъкне... - Не.
Значи е мъртъв? - Да.
Тогава какъв ти е проблема? - Не го убих аз.
Но е мъртъв? - Виж, отначало всичко вървеше перфектно.
Точно както ти каза. Взех такси, цветя.
Никой не ме заподозря! Бях невидима.
Не можа да влезеш в стаята ли или какво?
О, мили! Най-накрая използвах устройството за отключване.
Промъкнах се вътре и зачаках. Бях хладна и спокойна като маринована краставичка.
И изведнъж... Телефонът иззвъня.
Джил, ти си се стреснала! - Завъртях се с пушката.
Стреснала си се! - И бутнах цяла купа с доматен сос.
Колко пъти да ти казвам да си съсредоточена, когато убиваш някой човек.
Колкото повече се опитвах да почистя пода, толкова повече всичко се омазваше.
Петната от доматен сос са много трудни. Трябва ти хубав препарат за тях.
Най-накрая чух, че вратата се отключва.
Нека позная, оставила си пушката на масата.
Трябваше да действам бързо, втурнах се към пушката...
Той се подхлъзна на пода...
и най-общо казано...
напусна сградата.
Щом човекът е мъртъв, значи ще ти го зачетем.
Беше същото както със Спийгълман, когато падна в асансьорната шахта.
Скъпа, но ти тичаше точно след него, когато той падна в шахтата.
Ама аз искам да гръмна някой най-накрая.
Спокойно! Успокой се, скъпа!
Убийството на човешко същество е много разтърсващо преживяване.
Слушай, имам идея.
Какво ще кажеш да излезем тази вечер? Само двамата?
Намираме някой пиян турист, водим го на пуст плаж и му пускаме 3 куршума в тиквата.
Кой ти е любимия калибър? - 45-ти.
Чудесно! Ще стане голяма цапаница.
Как ти звучи?
Печеното!
Така няма да стане. - Печеното си е наред, Джил!
Не, не! Това, Джими.
Мислех, че съм се омъжила за наемен убиец, а не за домакинята Марта Стюарт.
Ей, аз съм под прикритие, ясно? - Да, ама прикритието ти е тъпо.
Погледни се само!
Само ти си мислиш, че се криеш. Всички останали те смятат за мъртъв.
Е, никога не се знае, нали?
Сега ще седнеш там и ще хапнеш от това. Взех рецептата от г-жа Санчес, съседката ни.
Това е задушено салантро. Ей! Внимавай с мръсните пръсти!
Цяла сутрин почиствах кухнята.
Определено нещо не е наред с теб. - Ей, няма нищо нередно в мен, ясно?
Абсолютно нищо ми няма.
Всеки мъж в своята продължителна сексуална връзка...
преминава през определени възвишения и спадове на либидото си.
И кога за последен път видя такова възвишение, Джими "Лалето" Тадески?
Ние сме в пропаст. Направо под морското равнище.
Потопени под водата. Лалето нещо увехна...
Джими "Лалето" е жив и си е много добре, ясно?
Не съм толкова убедена. Не това каза д-р Лоиз в Л.А.
Това е задушено салантро.
Слагаш месото в марината от текила за 25 часа и после сякаш се топи...
Чу ли какво говоря? Той каза, че вината не е в мен.
Джил, моля те, успокой се. Готвих цял ден!
Джими!
Мисля, че преиграваш.
Това не е тъпо прикритие.
Сега, ела да ядеш!
Страбо! - Тате!
Това е най-хубавия подарък, който някога съм имал.
Ела тук, момчето ми.
Прекрасен ден, а? - Да.
Не е ли? - Не.
Не значи да. - Не значи да!
Влизай в колата, умирам от глад! - Не значи да!
Нямам търпение да ги пипна. Да тръгваме.
Здравей, пиленце! Чик-чирик, приятелче, чик-чирик!
О, скъпа, изглеждаш зашеметяващо! - Оз, престани!
Просто проверявах жироскопичния двигателен механизъм.
Нали знаеш как... - Вече три пъти го провери тази сутрин.
Никой няма да ни нападне, Оз! Престани вече!
Добре.
"Ласло Гоголак ще бъде освободен от затвора" Аз ще отворя, скъпа.
Кой те изпраща? - Американските бисквитени Бойскаути!
Глупости! Какъв е този костюм?
Моля? - Чу ме! Как се казва баба ти?
Керъл?
Божичко, Оз! Какво, по дяволите, правиш?
Тя е от Бисквитените скаути.
Тези бисквитени скаути са прикритие...
освен това, крие нещо в ръката си. - Бисквити?
Ментови бонбони! Това е дъщерята на Елън Уосърструм.
Казах на майка й, че ще купя малко сладки от нея.
Тъпак! - Чух го.
Нещастник!
Е, доста близо беше, а?
И без това сладките са вредни за зъбите. Причиняват пожълтяване и...
Наистина трябва да престанеш, Оз. - Зная.
Никой не идва за нас. Не могат да дойдат, защото всичките са мъртви.
Или в затвора. - Точно така.
Заклевам се, Оз, ако погледнеш още веднъж в този монитор...
Ще ям студени моркови до края на живота си.
Като предястие!
Изглеждаш прекрасно в този халат.
Това ще те направи много щастлив, мисля.
Мислиш ли?
Страбо, мразя да мислят вместо мен.
О, ти си тоя, дето мисли, че може да се намъкне в моя бизнес.
Докато ме няма... - Не!
Кажи на всички, че Ласло Гоголак се е върнал в града.
Как ще каже сега на всички, че--
Тъпчо! Обичам те, момчето ми.
Не ме поправяй никога! Да ти е закон.
Дистанционното? Дай ми го. Имам изненада!
Хубав взрив!
Oзерански! - Аз съм!
О, здравей, Джил. Как си? - Как е новата ти асистентка?
Ами, поне не се опитва да ме очисти, за това я уважавам.
Ози, не си забравил каква веселба беше.
Чуй ме! Мога ли да те попитам нещо? - Разбира се! Каквото и да е.
Мислиш ли, че Джими и Синтия са разговаряли? - Да са говорили? Както аз и ти ли?
Не! Искам да кажа по-интимно.
Не разбирам. Защо Джими и Синтия ще си заговорничат?
Не е възможно. Синтия ми казва всичко. Защо ме питаш такова нещо?
Държи се като плодово желе. - Как така? Пак ли трепе хора наред?
Де да беше! Нещо е замислил.
Направо не е на себе си. Изобщо не му вярвам.
Божичко! Психясал маниак се държи откачено. Каква изненада!
Джил! - Трябва да затварям! Ще се чуем по-късно.
E, значи този е нашия човек! - Да, изхарчих 10 бона за зъбите.
Докато открия дали е той. - Пазиш ли фактурите?
Не. Какво? - Шегувам се.
Вече никой не взима фактури. Не се тревожи, забавно ми е.
Добре! Значи, влизаш там...
... и го сграбчваш. Влизаш...
Влизам... - И го сграбчваш.
Какво ще направиш? - Влизам и го сграбчвам.
Фасулска работа. - Не, бобена.
Аз какво казах? - Фасулска!
Фасулска работа.
Бобена е!
Господин Уайт! Как е новото чене?
Добре!
Е, как сте? Как я карате?
Изглеждате добре, направо ужасяващо добре.
Д-р Озерански, съпругата ви е на 1-ва линия.
Разстроена ли е? - Не мога да разбера плаче ли, смее ли се.
Мисля, че се смее. - Добре, свържи ме.
Ето, г-н Уайт! Малко райски газ за вас.
Не сваляйте маската, докато не ви кажа. Наслаждавайте се!
Здравей, скъпа. Какво става? - Имам новини!
Наистина ли? - Да.
Бременна съм. - Какво?
Бременни сме!
Какво? Кога?
Вероятно, когато си бил върху мен. - Или когато ти си била върху мен.
Г-жо Химелфарб! Не забравяйте да ги почиствате.
Мили, толкова те обичам. - Аз също. Не си ли ядосана?
Задето съм бременна ли? - Не, на мен.
Задето се държах така глупаво тази сутрин.
Г-жо Химелфарб!
Забрави това! Искам да те видя.
И на мен ми липсваш, но трябва да затварям. Ще се видим на обяд.
О.К. Обичам те.
Г-н Уайт! Чувствам се по-добре.
Ще извикам някой да го направи вместо мен, става ли?
Нито диша, нито мърда. Направете му изкуствено дишане, аз отивам при Синтия.
911! Те ще се оправят с това.
Да се обадя на 911? Изчакайте така, моля!
Защо ли имам лошо предчувствие?
Това не е на добре.
Чудесно е, нали, Оз?
Имаме толкова много да планираме. - Да, знам.
Толкова много неща да купим.
Проходилка, дрешки... Ще трябва да преобзаведем стаята.
Най-накрая ще изкопая този ров.
Какво? - О, не се тревожи, съгласувах го с общината...
Шегуваш ли се?
Няма да копаем никакъв ров в двора си.
О, не, не. Само да заградим периметъра около къщата.
Ози! Недей да съсипваш този миг! - Да, да, добре.
Да, скъпа. Сега сме в ресторант и планираме.
Планираме всичко за бебето.
Скъпа, аз просто се опитвам... - Опитваш се да ме подлудиш.
Виж, не искам детето ни да израсне в среда, обградено от постоянен страх.
Страх? Кой ти говори за страх? Само споменах за някакъв си ров.
Мисли за него като за един голям кръгъл басейн.
Ти се страхуваш от всичко, Оз. - Това е абсолютно невярно.
Мислиш ли за мен? - Да, често.
Видя ли вестника? - Да.
Е? - Малко съм притеснена за това.
Няма за какво да се притесняваш, Синтия.
Ози още ли те подлудява? - Да.
Явно се нуждаеш от малко почивка, малко...
Раздвижване? - Спомням си, че беше доста добра.
Спомням си времето, когато бащиното ти име беше "опасна".
О, Джими! - Синтия!
Не ми харесва така да премятам Оз. - Оз не трябва да знае за това, Синтия.
Изяснихме ли се? - Да, ясно.
Джил подозира ли нещо?
Джил мисли, че съм превъртял. - И може би е права.
Имаш числата, нали? - Разбира се!
Божичко! - Какво?
Все още звучиш страшно секси по телефона!
Слушай, има още нещо.
Да.
Какво носиш отдолу?
Това не е важно.
Добре! Трябва да затварям.
Време е за играта! - Успех!
Благодаря!
Скъпа, съжалявам. Скъпа, наистина съжалявам.
Скъпа, толкова съжалявам.
Аз без да искам паднах под масата.
Скъпа! Скъпа!
Няма я тук. - Мили боже!
Г-н Уайт! Какво правите тук?
Ако това е заради райския газ, аз наистина съжалявам.
Ей! Сядай!
Къде е жена ми?
Жена ти...
е под наш надзор... - Жена ми е в трезор?!
Под надзор, наш надзор.
Нека да довърша. Аз говоря, ти не говориш. Аз да, ти не.
Така се води разговор, да? - Да, разбира се.
Както кажете.
Тя е при нас и само от теб зависи докога ще е там.
Имате ли нещо против, при това положение да попитам ...
... кои сте вие и какво търсите в моя дом?
Аз съм...
... поразен.
Извинете? - Изненадан съм...
че не разпознаваш приликата.
Момчета, вие разбирате ли нещо въобще?
Спомняш ли си Яни Гоголак?
Да или не?
Да или не какво? - Спомняш ли си Яни?!
Да, спомням си Яни. - Яни!
Той бе мой син. - О, не, не, не. Зная какво си мислите.
Да, знаеш. - Е, поне си мисля, че знам.
Като невероятния Грецки.
Е, значи се сещаш накъде отиват работите.
Не, не. Мисля, че...
Аз си помислих, че вие си помислихте, че аз съм убил сина ви.
Не съм го убил аз. Джими Тадески уби вашия син.
Знаеш ли, колекционирам такива.
Наистина ли? - Не.
Къде е Джими? - Джими е мъртъв. Мъртъв е.
И двамата са мъртви. - А на мен ми писна.
Страбо! Пусни му един в главата, може би тогава ще се сети.
Тате! - Не, не! Ако Страбо ми пусне един в главата...
Млъквай! - Ще се опитам! Искам да знам дали Джими е още жив!
Г-н Гоголак, не знам за какво говорите.
Доколкото аз знам, той е мъртъв. - Страбо!
Не, г-н Уайт! - Страбо!
Престанете, идиоти! Това е Клаус!
Спрете! Спрете! Какво стреляте така?
Всички ще разберат, че сме тук.
Сега остава и да оберете някой магазин с тези патлаци.
Какво ще правим, тате? - Спокойно!
Зъболекарят ще ни отведе до плъха.
Той ще бъде тук до 5 минутки. Най-много 10...
Един момент! Кабинетът на д-р Озерански.
Джули, аз съм, Оз.
Звучиш ужасно, добре ли си?
Аз съм ужасен. Отмени всичките ми часове до края на седмицата.
Знаеш ли колко хора чакат в момента? - Просто ги отмени до края на седмицата.
Добре, хубаво!
Бърлогата на Ласло Лос Анджелес
Праснах те!
Това беше добре!
Йермо! Зево!
Тръгваме за Мексико след 10 минути.
Спрете да се наливате или ще ни спрат ченгетата.
Синтия, искаш ли нещо за ядене?
Много мило, че се заинтересувахте от моята личност.
Синтия! Курабийка? - Не, благодаря.
Мамо, моля те, не сега.
Прекрасни са. Спри да пускаш газове.
Направих ги за нея. - Добре.
На 108 години е.
Обичам я.
Добре, да спипаме Джими. Всички по колите.
Не мога да повярвам, че си мислите, че Джими е още жив.
Спомняш ли си как тялото му бе идентифицирано? Аз помня.
По зъбните белези.
Е, и? - Седни!
Твоят съпруг съвсем случайно е зъболекар. Знае как да се оправя със зъбите.
Какво искаш да кажеш?
Че Джими е все още е жив с чужди зъби благодарение на мъжа ти.
Откъде знаете, че е бил съпруга ми?
Много просто. Луджак. - Луджак?
Не, тате, казва се Ло-джек.
Лоджек! - Нещо не дочух.
Лоджек!
Никога не ме поправяй!
Да не би да ти харесва да те шамаросвам?
Не, разбира се. - Хващайте пътя!
Знаете ли как работи това?
Благодаря, разбрах.
Стой мирно! Нали не искаш да изглеждаш като кришнар.
Много смешно!
Добре ли си? - Кървя ли?
Aло? - Джил!
Кой е? - Не мога да говоря сега.
Кой е? Дай ми телефона!
Дай ми телефона.
Кой се обажда? - Джими! Джими, аз съм, Оз.
Оз? Как, по дяволите, се е сдобил с номера ни?
Оз, какво ти казах за обаждането тук?
Мисля, че спомена нещо за убиването ми...
Да, ще ме убиеш и ще ме пребиеш със собствения ми труп.
Да, това беше, май. - Точно така.
Добра памет имаш. Какво искаш? - В Мексико съм.
В Мексико си? - Мислех да намина за малко.
Ако се приближиш на по-малко от 40 км. от тази къща...
...ще ти го изрежа на тила 75 пъти.
Чудесно!
Здравейте! Аз съм мъртвец!
Приятно ми беше да побъбрим!
Не! Не! Не! Дръпнете се от колата!
Джими! Джими! Не стреляй! Това съм аз! Оз!
Знам!
За малко да ме улучиш!
Как я карате?
Пантофки със зайчета ли си обул? - Стой настрана от пилетата ми, Оз.
О, боже мой! О, не!
Мили боже!
Бланш! - Коя пък е Бланш?
Консуело! Ксерксес!
Кажете на всички, че се случила истинска трагедия!
Коя е Бланш?
Това е Бланш!
Ти я уби! - Съжалявам.
Върви си вкъщи, Оз. Върви си преди нещо ужасно да се е случило.
Нещо ужасно вече се случи. Синтия е отвлечена.
Бланш! Убиха те в разцвета на младостта ти.
Той е именовал пилетата си!
Дал си имена на пилците си?
Бланш! Мъртва си!
Милата ми.
Оз! Ти си тук!
Той уби Бланш! - Виждам. Какво правиш тук?
И аз това искам да знам. Какво търсиш тук?
Я, по-спокойно! Оз и аз си говорим непрекъснато.
Джил! - Наистина ли?
Говорите си непрекъснато. - Само веднъж.
И май беше нещо за някакъв плод.
Сам ли си? - Да. Проследиха ли те?
Откъде знаеш? Та ти си зъболекар!
Мили! - Е, след като е тук...
ще остане за омар "ала Тадески".
Омар "ала Тадески"? Не мога да остана за никакъв омар.
Ласло Гоголак беше в дома ми. - О, боже!
Да ти слагам ли прибори или не? - Да, моля.
Какво му става? - Дълга история! Кажи ми сега!
Добре! Синтия е отвлечена. - Сериозно?
Да, Ласло иска главата на Джими на тепсия заради убийството на Яни.
И дойде в дома ти?
Този разговор би бил много по-приятен, докато обядваме с моя шедьовър.
Какво му има? Ти откачи ли? Нещо да си полудял?
Те знаят, че си жив. - Как е възможно, Оз?
Защото така! - Скъпа, имаме си издайник.
Издайник ли? Не съм доносник. Никога не съм издавал никого през живота си.
А как са разбрали, Оз? - Хванали са Синтия.
Трябва да ми помогнеш.
А аз съм ти приятел. - Знаеш ли какво, Оз...
Приятелството е доста надценявано. Имам си достатъчно приятели.
Всъщност, даже обмислям да загубя няколко.
Това ще е чудесно! Ще се върнем отново в играта!
Да! Обратно в играта!
Не искам да се връщам обратно в играта. Харесва ми да готвя.
Обичам да чистя и да подреждам.
Но тук говорим за Синтия. - Да, Синтия!
Бившата ти жена! - "Бивша" е ключовата дума в изречението.
Ти, ще си вдигнеш задника...
...и ще ни помогнеш да си върнем Синтия...
или кълна се, че няма да ти проговоря никога повече.
Ако още веднъж ме сграбчиш така, ще забия нож в лицето ти.
Ясен ли съм?
Ще поговорим, ще го обсъдим на обяд, който може би вече е съсипан.
Двамата вървете да си измиете ръцете. Сядаме да ядем след 15 минути.
Той се шегува.
По-добре си измий ръцете, Оз.
Това наистина е чудесно подредена маса.
Щеше да бъде! Ако имаше и млечен сос.
Картофките би трябвало да обграждат омара.
А не просто да стоят забити така.
Всичко това за 3-те калории. - Аз мисля, че изглежда чудесно.
А аз мисля, че се гъбаркаш с мен само за да се разговоря за Синтия.
Не, съвсем не.
Това на иврит ли беше? - Да.
Но, не си ли католик? - Да, набожен съм.
Е, в това има смисъл. - Оз, разкажи ни за Синтия.
Тя е бременна.
Чудесно! Поздравления!
А най-смешното е, че дори не сме се опитвали.
Чудесно! Имаш ли представа къде я държат?
Ами, някъде при Ласло. Какво му става?
Нищо, за което да се притесняваш! Просто така изразява радостта си напоследък.
О, значи така се държат пенсионираните масови убийци.
Не, така реагират пенсионираните масови убийци към хора, които са неканени гости.
Отбелязах си го. - Джими!
Колко човека има с тях? - Седем, осем...
И неговия син.
Да се обадя ли в полицията?
Ласло току-що е излязъл от затвора, едно отвличане би го вкарало обратно завинаги.
Той би предпочел да изчезне, отколкото да преживее пак същото, нали, мили?
Защо питате мен? Това е проблем на Оз.
Джими! Трябва да ми помогнеш.
Ти какво, полудя ли? Тук си ми е много добре, Оз.
Тук съм в безопасност.
Освен това, не ме е грижа какво ви се е случило на вас със Синтия.
Няма да съсипвам живота си за да спася нещастния ти задник.
Разстреляйте ги като кучета!
Приятели ли са ти? - Не!
Ти си ги довел тук, доносник такъв! - Не съм доносник!
Джими, идваш ли или не? - Можеш да бягаш, но не можеш да се скриеш.
Оз! Оз!
Да вървим!
Тичай, момко. Или аз ще те разпоря на две.
Някой уцели ли нещо въобще?
Ще побързаш ли?!
Хайде де!
Бързо! Тръгвай!
Ставай!
Тръгвай!
Хванете ги!
Не уцелихте нищо, нито в къщата, нито в колата.
Само един изстрел.
Добре, беше добър изстрел. Ела тук!
Добра стрелба, скъпа. - Благодаря, мили.
Тези кучи синове се измъкнаха.
Тогава, да я клъцна ли или не?
Забавлявай я доколкото можеш. Ще се справиш ли?
Малко вероятно.
Откачена работа!
Е, какво има? Какво?
Яни! Искам го мъртъв.
Мъртъв!
Не разбирам защо трябва да оставим колата. - Не ти е работата да разбираш, момко!
Не е моя работа да оставя колата си за 80,000 долара в Мексико?
Ами обмисли това тогава... Вземи колата и забрави за жената!
Ще взема билетите. - Направи го, доноснико.
Не съм издавал никого. - Сигурен ли си, че Гоголак се появи сам?
Забрави, Джил! - Това значи, че лъже и ни е издал.
О, кой го казва! Та ти си омъжена за човек в програмата за защита на свидетелите.
Доста смешен начин имаш да молиш за помощ, вресльо!
Моля те, помогни ми!
Това е малко по-добре. Но не е достатъчно.
Особено след като лошите знаят къде живея. - Плюеш ме в лицето!
Марш да вземеш билетите, врескало такова!
Как бях? - Добър беше, страховит.
Наистина ли? Ела тук.
Е, Оз, поздравления за бременността на Синтия.
Благодаря.
Мислиш ли, че аз бих бил добър баща?
Не мислиш, че ще бъда добър баща? - Не съм казал такова нещо.
Ти нищо не каза. - Не, аз мисля, че ще бъдеш добър баща.
Не разбирам защо-- - Млъквай!
Защо сме в този автобус? - Колата има GPS система.
Така Ласло те е проследил.
По-добре да е така, за собствената ти безопасност.
Моята безопасност? - Да, защото ако не е така...
Ще те убия!
Нали, скъпа? - Да, миличък.
Иска ми се Синтия да беше отвлечена по-рано. - На мен също.
Е, тогава ще застрашавам живота на жена си всеки път, когато имате проблеми в леглото.
Какви проблеми? Какви проблеми, бе?
За това ли сте си говорили по телефона?
Как би ти харесало, ако аз си говорех със Синтия зад гърба ти?
Сядай долу! - Сграбчи лицето ми.
Предната част на главата ми.
Да? - Взели са три еднопосочни билета до Л.А.
Лос Анджелес? Интересно!
Е, добре, да ги спипаме.
Като онзи ден в къщата, а?
Вие двамата, в "Порше"-то. Като стигнем в Л.А. ще ги сгащим...
и ще ги разпарчетосаме.
Но засега, ще ни следвате.
"Те виждат Лос Анджелис"
Ще престанете ли с простотиите вече? - Съжалявам, съжалявам!
Значи, първо бяхме с моята кола, моята 80,000 доларова кола.
После бяхме с автобус, а сега наемаме кола?!
Не виждам никакъв смисъл. - Някой ден ще разбереш.
Съвсем ясно поръчах чаша черно кафе.
Чаша черно кафе! - Извинявам се, объркала съм се, съжалявам.
И какво сега, ще чакаме още 20 минути за да се объркаш пак ли?
Чаша черно кафе! - Извинявайте, сега ще ви донеса ново.
Още си тук, още. - Извинявам се.
Чао!
Ей, приятелче!
Я остави момичето на мира, а? Тя вече ти се извини.
Тя само си върши работата. - Да, бе.
А ти защо не си гледаш своята?
Задник! - О, не!
Докъде бях? - Аз само напомнях...
Знаеш ли, синко, никога бъди груб и гаден...
към сервитьорка, сервитьор или някой, който ти носи храна, както баща ти направи, нали?
Не. - Добре, много добре.
Изяж си царевицата за да станеш голям и силен като чичо си Джими.
Виждаш ли, Оз? Аз бих бил чудесен баща.
Току-що научих това хлапе да не бъде груб към сервитьорките.
Знаеш ли, от това би излязъл страхотен купон.
Какво, още балони ли ни трябват?
О, Страбо! Харесва ми името ти.
Не, Страбо, исках да кажа, аз и ти...
можем да се... сещаш се, да се позабавляваме.
А, искаш да кажеш, аз и ти... - Точно така.
Винаги съм си падала мъничко по теб.
И аз винаги съм го усещал! - Наистина ли?
Обаче Джими се оказа по-бърз, а?
О, Джими, Джими е добър, много добър.
Е, значи нещата между теб и зъболекаря нещо не вървят, а?
Честно да ти кажа...
Липсват ми силните усещания.
Харесва ми косата ти така.
Караш ме да се изчервявам. - Това е хубаво.
Кажи ми една добра причина защо да ти вярвам.
Е, аз мога да ти донеса 180 милиона. - Какво?
За какво говориш?
Баща ти никога не ти е казвал? - Какво?
Какво е смешното?
Какво е толкова смешно?
Страбо!
Баща ти те смята за кретен.
Aня!
Аня! Наглеждай я.
Къде отиваш? - Отивам на автобусната гара, да открия тате.
Аня, може ли да използвам тоалетната?
Взех ти сандвич със сирене крема и яйце... - Страхотно!
Аз взимам този със шунката, а за теб остава с риба тон.
Аз не обичам риба тон. - Ами започвай да обичаш.
Сетих се за още една причина да не ме убиваш. - И каква ще да е тя, зъболекарче?
Ами ако не са ме проследили чрез колата ми? Странно е, но залагам живота си на това.
Единственото нещо на което залагаш живота си е доверието, Оз!
Искаш ли малко горчица? - Да, скъпа, благодаря ти.
Какво следва сега? Еврейска молитва преди сандвича със шунка и сирене ли?
Имаш някакъв проблем относно моята религиозност ли, Оз?
Направи го на другите преди те да са те превърнали в купчинка сол.
Точно така! И ако имаш предател, застреляй го между очите.
Купчинка сол? - Точно така! Мойсей го е казал.
Прочети библията, Оз!
Яж, зъболекарче! Това може да ти е последното ядене.
Значи, ако те не се появят ти просто ще ме застреляш?
Нещо такова. - И ще оставиш Синтия да умре също.
Казах ти вече, Оз. Не ми пука какво ще стане със Синтия.
О, да бе, вярно. Затова все още носиш разпятието на врата си.
Чакайте, извинявам се. Какво?
Какво каза за Синтия?
Аз ли да съм казал нещо?
Две години откакто сме заедно...
а не си ми казал, че носиш подарък от бившата си жена на врата си?
Не беше подарък. - Откъде е тогава? Не знам.
От Синтия е. Баба й го дала, когато била малка, а тя го дала...
... на Джими за късмет. - Да не си гъкнал повече, предател такъв!
Явно присъдата ти се отлага, Оз.
О, благодаря ти, боже. Убийците са тук.
Е, да проверим ли автобуса?
Ами, може само и да го погледнете, а? Да! Претърсете автобуса!
Пусни ме оттук!
Хайде де! - Отвори вратата!
Перфектно! Точно на време.
Уайт... Оз.
Жена ти си е като у дома си, Оз.
Мен ли търсиш, Страбо? - О, мамка му!
Без номера или ще ти пръсна вътрешностите из паркинга.
Няма ги тук. - Няма ги.
Слушайте ме...
Той ме наблюдава. Точно в този момент, усещам го.
Здрасти, Ласло. - Не, не!
Виж какво си имам! - Съжалявам, тате.
А ти си поостарял. Хареса ми онзи номер в къщата.
Мислиш, че можеш да се скриеш от мен?
Накъде си тръгнал сега?
Ще ти се обадя за да ти кажа кога ще направим размяната със Синтия.
Ако твоите чукундури ме проследят, ще започна да изхвърлям телесни части от колата.
Краченцата най-напред.
Ако го нараниш...
Да заплашва Страбо със собствения му пистолет!
Вдигни, вдигни, майко!
Добре ли си, мили?
Какво става, Джил? - Нищо!
Отвори багажника. Дори не си го и помисляй!
Благодаря.
Май си удари главата. - О, съжалявам.
Какъв ти е проблема, Джил? - Никакъв, нямам проблеми.
Защо тогава не идеш да ни регистрираш? - Добре.
Нямам нищо против да го носиш, но е много грозно. Защо не го изхвърлиш?
Не мога. - Защото все още изпитваш чувства към нея?
Защото е религиозен символ, Джил.
Тогава защо не й го върнеш? - Защото не съм я виждал...
... от онази случка, Джил!
Как стават тея работи?
Ние с теб имаме много общо.
Има нещо много не наред у теб, Джил.
Ти все още си влюбен в нея! - Това е лудост, нали така?
Защо не ми позволиш да го взема?
Джими! Джими!
Предупреждавам те, Джил.
Ако докоснеш това разпятие още веднъж, ще те убия.
Обещавам ти.
Това ми е талисмана за късмет.
Ако го сваля, съм мъртъв.
Искаш ли да ме видиш мъртвец, Джил?
Искаш ли?
Понякога, да.
Отивам да ни регистрирам. - Можеш ли да повярваш?
Е, казват, че при 37% от двойките се... - Лицето ти е някак доста издължено.
Приличаш ми на златна рибка или на шотландско пони...
Доведи Страбо, Оз! - Аз, такова, ние трябва да...
Колко прекрасно! Всички са още тук.
Приятна атмосфера, колко очарователно, нали?
Че къде другаде да сме?
Не знам!
Неправилно попитах, предполагам...
Въпросът може би е...
Къде бяхте?
Голямо течение става тук, наистина.
Свържете ме с Фигс на телефона. - Страхувам се, че Фигс е мъртъв.
Колко жалко за него. Обадете се на някой жив тогава!
Джил! Хайде, отвори вратата.
Джил!
Джил, хайде! Бъди разумна!
Насочи пистолет в лицето й!
Джил, скъпа, съжалявам, че насочих пистолет в лицето ти...
и казах, че ще ти пръсна мозъка.
Не го мислех наистина. Хайде, престани!
Ще престана, когато разкараш онова разпятие.
Това разпятие символизира моя господ спасител, детето Исус, бебето в яслите...
Сваля ли го, отивам право в ада.
И това е човек, убил 21 души.
21?! Впечатляващо! - Нали?
Две години те умолявам да се върнеш отново в занаята.
А сега, когато изведнъж отвличат Синтия ти отново си на линия!
На линия?
Доносник такъв! Врескало!
Знаеш само да врякаш!
В това ме вкара с твоето пискане! Сега ще дойдеш и ще ми помогнеш да оправим всичко.
И най-добре го направи добре.
Слънчице! Миличко!
Тук има някой да говори с теб.
Джил! Скаридке!
Мисля, че беше малко неразумен, когато насочи пистолета срещу теб...
Но беше доста смешно.
Оз, никой не говори с теб!
Ей, я по-леко с Оз, а? Той е лекар.
Хората се обръщат към него, когато имат проблеми, Джил.
Той е зъболекар, отиват при него когато имат зъбен камък.
О, той е чудесен зъболекар. - Трай си, приятелче!
Обещавам ти, ще те гръмна.
Честно казано, не ми пука дали ще си върнете Синтия или не.
Ето, това вече е лошо--
О, проблеми в леглото, а? -Какво каза? А, нищо!
Бихте ли ме извинили?
Ти ли си му казала, а? И това ли си му казала?
За няколко секунди имах проблем с ерекцията, Само за секунда...
И вече не съм мъж? Така ли?
Спри, нараняваш си крака!
Ти въобще не го вдигна.
Какво?
Чуйте! Не можем ли просто да се обадим на Ласло и да направим размяната със Синтия?
Не! И ще ти кажа защо не можем да направим това.
Защото това значи да говоря със жена ми, което няма да направя никога повече!
О.К.?
Отивам да се напия!
Можеш ли да повярваш? - Ами, нарушената ерекция...
Млъквай! Ще отида да доведа Джими, ще наглеждаш ли Страбо?
Майната ти! - Добре!
Как може да се напива точно сега?
Тая нарушена ерекция е просто начин господ да ме накаже.
Той вижда всичко от там, горе, да знаеш!
Аз съм извършил много лоши неща.
Излъгах Джил.
Не изхвърлях боклука.
Убих 21 души. - Всъщност са 22-ма.
Кой пропуснах? - Франки Фигс!
Това е! Затова бог не желае аз да стана баща, Оз.
Той не иска аз да разпръсна семето си!
Господ брои моето семе! Той е там, горе и вероятно точно сега...
... брои моите малки семенца. 138, 139...
140. - Спри! Спри да броиш семето си!
Не мисля, че бог държи под око твоята сперма.
Иска ми се да повярвам на това. - Що за работа ще е това за господ?
Би му отнело цял ден. Направо ще повърна!
Хубаво! Давай, повърни! Ти се забавляваш!
Ами аз? - Защо не обмислите осиновяване?
Стига, Оз!
Колко осиновителни агенции биха дали дете на един професионален убиец?
Май наистина имаш право.
Обаче... Мога да открадна дете.
Много малко. Колко лошо може да е това?
Аз мисля, че трябва да спреш дотук.
Аз бих бил добър баща, Оз. Наистина! Чудесен татко.
Ще мога да го уча да играе бейзбол.
Винаги съм бил добър с батата. - Така си е!
Оз, може даже да му направя прашка.
Ще направя прашка на малкото ми момченце.
Ще го науча как да я използва. И ако не се справи от първия път...
... ще бъда търпелив.
Няма да му крещя, няма да го разплаквам.
Джими, тук има доста хора.
Отношенията със съпруга не вървят добре?
Мислех си...
ако ти правиш секс с друг мъж...
ще накараш Джими да те ревнува.
О, така ли? И с кого?
Ами... Да кажем...
С мен, например.
Изглеждаш добре с този пищов.
Добри ли бяха отношенията ви с баща ти, Оз?
Моите ли? Бяхме като авери.
Аз бих искал да убия моя баща.
Да взема трошачката за лед и да му я забия в окото...
Сега вече ще повърна.
Ще ми помогнеш ли?
Ще ми кажеш ли какво, по дяволите... Какво, по дяволите, става тук?
Защо всички ние сме тук, на това лудо въртящо се кълбо, наречено Земя?
Защо? Защо?
Някога да си чувал за нещо, наречено "обет за въздържание", Оз?
Искам да говоря за това. - Да! Нека говорим за обета за въздържание.
Като седим тук и обръщаме чаша след чаша ще спасим ли Синтия?
Синтия ще бъде добре, Оз.
Какво искаш да кажеш, че Синтия си е добре? - Ще ти кажа нещо.
Няма да отида там и да рискувам задника си за моята жена.
Моята жена! - Все едно!
Няма да рискувам задника си преди да сваля товара от плещите си!
Добре! Изплюй камъчето! Какво искаш да кажеш?
Знаеш ли, че се подмокрях в леглото? - Вече не го правиш, нали?
Бях на 12, когато видях баща си гол под душа.
Вероятно затова си подмокрял леглото. Според Фройд и Юнг, де.
Имахме и прекрасни моменти. - Ти и баща ти ли?
Не! Аз и Синтия!
Да, почти се заблудих.
Как се почувства, когато Синтия ти каза, че е бременна?
О, беше прекрасен момент.
Тя е страхотно парче нали? - Моля?
Тя беше толкова дива! Толкова дива!
Веднъж разглобихме леглото в един малък прекрасен хотел.
Чакай, одеве говореше за убийство на баща ти? - Щетите бяха за 7000 долара, Оз.
Може ли да спрем да говорим за любовните похождения на теб и жена ми?
Не излязохме от стаята цели 4 дни.
Но, няма какво да ти разправям, нали?
Ти си женен за нея, щастливо копеле такова!
Какво пък е това? - Това построихме последните няколко часа.
Махни го оттук! - Защо?
Защото го мразя!
Какво става пък сега?
Какво има сега? Къде хукна така?
Точно в десятката!
Добро утро, пиленце!
Какво, по дяволите, е това? - Само още 5 минутки, слънчице.
Доста си шумен сутрин.
Джими! Какво, по дяволите, стана снощи?
И защо ме боли задника?
Падна по стълбите.
О, чудесно! Значи нищо не е станало. - Разбира се, че не е.
Наистина. - Това пък какво значи?
Ние сме просто едни приятелчета, които се изгърбиха взаимно.
Съжалявам, Джими! Обаче, какво точно означава това?
Беше вълшебна нощ, Оз. Не я съсипвай.
Какво има пък сега? - Това нещо! А, това ли?
Знаех си. - О, божичко!
Наслаждавахте ли се на нощното си парти? - Това не е каквото изглежда, нали?
Къде е Страбо? - Избяга!
Майтапя се. Ето го тук.
Е, мисля да се пооблека вече.
Имаш ли нужда от помощ? - Ще се оправя, благ--
Мъжко парти ли е имало тук?
Като в затвора, а, Страбо?
Паднах по стълбите, Страбо!
Ще ида да взема кафе.
Само да си сложа малко дрехи. - Да.
Ей, Оз? Би ли дошъл тук за секунда? - Идвам!
Слушай! Това не беше...
Защо си без блуза?
Мразех я тази блуза.
Май и ризата не я харесваш, а?
Майната й на ризата. - Виждам. Тоест, наистина виждам.
Какви ги вършиш?
Oз!
Харесва ли ти парфюма ми? Подуши го!
Всъщност, малко ми е запушен... - Подуши го!
Да, харесва ми.
Харесва ли ти сутиена ми?
А! Ето я! Лилавата ми риза!
Дай ръка, Оз! - Какво ще я правиш?
Дай я!
Чувстваш ли сърцето ми? - Това май не е сърцето ти.
Тоест, сърцето ти е там...
... отдолу? - Сърцето ми е разбито.
Можеш ли да го почувстваш?
Да, да, чувствам го.
Оз! Оз! Оз! - Джил! Джил!
Толкова съжалявам! Оз!
Какво е това? -Оз!
Първо бившата ми жена, а сега и тази ми жена?
Не, не, не! Тя просто не хареса тоалета си.
Джими! - Той просто иска да поговорите за секунда.
Не, ти!
Отдавна чаках този момент, Оз.
Оз? Май Оз ще е аут за около 45 минути, Джил.
Аз не исках, аз, аз... Аз само...
Познаваш ме, нали?
Какво? Само си седя! - Вън! Вън!
Какво лошо има? Не може ли да погледам?
Сядай! - Добре.
Тя просто не хареса тоалета си.
Вярваш ми, че съм паднал по стълбите, нали? - Какви стълби, бе?
Ало? - Дай ми телефона.
Либерачи е на телефона! - Значи се върна от мъртвите, а?
Да, Ласло. Да пропуснем формалностите.
Ще ти се обадя в 14:00 часа и ще ти кажа къде ще направим размяната.
Ако не се обадиш дотогава, ще започнем да режем пръстчетата на кучката.
По един на всеки час!
Ще си я получите парченце по парченце.
Едно, после второ, малки сладки... - Я, стига!
Какво каза? - Много поздрави.
Трябва ни повече огнева мощ. - Имам малко вкъщи...
Оз, палавнико!
Ето ги и тях! Какво мислиш?
О, мили боже! Имаш си даже KMP5 тук.
Побързай, почти е 14:00 часа. - Ще се справим!
О, боже! Може ли да видя това? - Чакай, чакай.
Позволи на мен. - Добре.
Внимавай с тези неща.
Взех го!
Оз, добре ли си? - Да, да, няма ми нищо.
Добре, почти е 14:00 часа
Ето!
Взех ги, взех ги!
Чакай, Оз!
По-внимателно с мазилката, ако обичаш.
Хубави пушкала! - Благодаря!
Сложи ги на задната седалка. - Добре.
Остави я да носи всичките оръжия, а, Оз?
Може ли да се обадим на Ласло? Времето изтече вече.
Джими! Закъсня.
Доведи Синтия в "Бевърли Сентър".
Ще направим размяната в отдела за хранителни стоки.
Искам да говоря със сина си.
Ще трябва да изчакаш малко.
Иди вземи Страбо. - Да ида да взема Страбо.
Точно това казах. - Да.
Хайде, тичай!
Страбо!
Проклятие!
Не мога да открия Страбо. Май си е отишъл.
Какво? - Няма го там, където го оставихме.
Задръж малко, Ласло! - Чакам, чакам?
Какво значи това?
Има само парчетии от счупения стол.
Къде, по дяволите, е Страбо, бе хора?
В багажника.
Добре! Как се е озовал в багажника, Оз?
Не знам! - Ами, измъкни го оттам!
Къде са ключовете? - Тук, у мен.
Това става все по-добро и по-добро. - Защо той е в багажника?
Не знам! Вие трябваше да го наблюдавате!
Джими! - Чакай малко, Ласло!
Виж какво, няма повече да чакам. Дай да чуя сина си веднага!
А, вашия син е... - Страбунис?
Вашият син е в багажника в момента. - В багажника?!
Искам да говоря със сина си веднага!
Страбо? Баща ти иска да говори с теб.
Чухте ли това? - Да.
Заключили сте сина ми в багажника? - Не, не, не, съвсем не, сър.
Той сам се заключи там.
Да, вярвам ви. Добре, имате ли резервен ключ?
Имаме ли резервен ключ? - Не, дадоха ни само един.
Оказва се, че нямаме резервен ключ.
Извикайте ключар тогава!
Да знаете някой наблизо? - Това е твоя град, зъболекарче.
Ти трябва да знаеш.
Добре, г-н Умнико, багажникът има ли бутон за автоматично отваряне, а?
Всяка кола още 1985 година има такъв бутон.
Какво казва?
Намерете го, отворете багажника и измъкнете оттам сина ми!
Трябва да потърся някакъв бутон до шофьорската седалка, имало го от 1985 г.
Ще ги застрелям в момента, в който ги видя. Право в главата.
Не мога да го намеря. - Що за скапана кола е това?
Ами кола под наем!
Наведи се, Оз! Ще те застреля!
Да не сте наели наемен убиец? - Аз ли? Не си спомням такова нещо.
Да не би някой да стреля по вас?
Сигурно се шегувате!
Това не е добре! Синът ми е там!
Кажи му да спре! - Шефът ви казва да спрете!
Казва да спрете стрелбата! - Аз съм, Ласло...
Прекрати стрелбата!
Това беше пряка унгарска заповед.
Пусни го по говорителя.
Какво става там? - Той не ви слуша.
Ще трябва да го уволните!
Искаш да ме убиеш ли? - Съжалявам! Аз бях!
Да, застреляй ни, скъпа.
Хайде, дечица!
Ставайте, идиоти!
Ти си в безопасност.
Ако мръдне, забий ключа си в окото й.
Невероятно!
Как го направи? - Всяка кола след 1985 година...
има автоматичен бутон точно тук.
Хайде, излизай!
Какво е това? - Това е мъртъв заложник, Оз, това е.
-Но, това не е на добре. - Не, не е на добре.
Изглежда е уцелен в крака. Кой умира от куршум в крака?
Застрелян е, когато наемният убиец стреля по нас.
Това е направо перфектно. Браво на теб, Джил.
Виж, случват се такива работи. - Да, случват се.
Ама все на теб! Всеки път!
И знаеш ли защо? Защото отказваш да следваш основните правила на наемния убиец.
И какви са тези основни правила на наемния убиец?
Млъквай, Оз! - Откъде да знам, че ще се завре в багажника?
Добър въпрос. А, сетих се. Защото не сте го наблюдавали се е заврял там.
Аз съм професионален стрелец. Не е моя работа да бавя някакви отрепки.
Знаеш ли какво? Мисля, че най-напред трябва да уцелиш нещо за да станеш стрелец.
Ози? Хариет? Може ли да престанете с караниците и да идем да вземем жена ми?
Можем вече да забравим за това, Оз. Синтия вече е мъртва.
Какво? Не говори така! - Казах вече! Мъртва е!
Вече няма за какво да се пазарим. Благодарение на Джил!
Не обвинявай мен! И щом съм толкова непохватна, какво правиш още с мен?
Знаеш ли, това също е много добър въпрос, Джил.
Махам се оттук.
Няма да си тръгнеш, нали? Чакай малко!
Ще ти трябват ключовете!
Чао! - Сериозна съм.
Ако се кача в тази кола, повече никога няма да ме видиш.
Внимателно на завоите!
Хайде, тръгвай.
Вземи и мъртвия Страбо с теб!
Съжалявам, наистина съжалявам.
Тя ще се върне. Ще се върне, нали?
Не мисля. - О, това е чудесно!
И какво ще правим сега?
Аз знам какво ще направя, ще си тръгна. Оправяй се сам, Оз.
Мислех, че сме приятели.
Е, никога не се доверявай на наемен убиец.
Кучи син!
Не можеш да постъпиш така със Синтия, ясно ли ти е?
Ясно ми е. Твоята скъпа Синтия съвсем не е невинна обаче.
Какво? Това пък какво значи?
Мамка му! Мамка му! Джил е взела моята чанта!
Е, и? - Имаше нещо много важно в онази чанта, Оз.
Ало? - Как смееш да ми затваряш? Да не си луд?
Ласло! Наистина имаше бутон за багажника.
Чудесни новини. Дай телефона на сина ми, дявол го взел!
Ами, той... той е...
Ще трябва да го отложим за малко. - Никакво отлагане, дай му телефона.
Съжалявам, какво? Нищо не чувам. - Дай да говоря със сина си веднага.
На разходка ли ще ходите? - Да ходя на разходка?
Не. Ало, ало?
Не не...
Зъболекарче? Чуваш ли ме?
На косъм си от смъртта!
Ей, Джил! Джими е! Как я караш?
Нека те питам нещо. Ако не бях взела грешната чанта, щяхме ли да говорим сега?
Ядосана ли си нещо? - Отговори ми!
Наистина сериозно. - Добре, нямаше.
Доволна ли си сега? Прогоних те за да те предпазя, Джил.
Не знам защо се върза. - Вече не вярвам на нито една твоя дума.
Джил! - Вече ти нямам доверие.
Как мога да имам дете от някой, на когото нямам доверие?
Почти забравих, не искам вече дете от теб.
Чакай малко.
И ако бях бременна, дори не бих ти казала в този момент.
Да не би да ми казваш, че ако имах син, ако ти му беше майка, а аз баща...
нямаше да ми позволиш да го видя дори веднъж?
Нито веднъж. - Не говори така, Джил.
Вземи си думите назад веднага. - Няма.
Разкажи ми всичко сега или няма да си мръдна пръста за да ти помогна.
Откога е всичко това? - От няколко дни, нещо такова.
Глупости. Още ли ще ме лъжеш?
Добре, от месеци. Щастлива ли си сега?
Защо не ми каза за Синтия още отначало?
Не исках да те наранявам. - И вярваш, че всичко с нея ще е наред?
Джил, трябва да помогна на Оз.
Така че, ще трябва да отида там.
Както вече ти казах, всичко ще бъде наред, нали?
Не се тревожи! Помня на какво си ме научил.
Джули, обади се на г-жа Хамелфарб и й напомни да си почисти зъбите.
Отмени часовете ми до края на живота ми...
Донеси колкото можеш райски газ и се обади на ФБР.
Какво? - Обади се на ФБР!
Какво има? - Какво има ли?
Какво има? Ще ти кажа какво има.
Нищо не е наред, огледай се само! Нищо не е наред.
Синтия е отвлечена от група унгарски мутри.
Вместо да се обадя на ФБР или полицията или да предприема някаква разумна стъпка...
Аз си казвам: "Ей, защо не се свържа с някой, който също е утрепал бая народ."
И затова отивам в Мексико. Където е доста мизерно, между другото...
И го моля да ми помогне. А той помогна ли ми? Не, съвсем не.
Не! Въобще не ми помогна даже!
Знаеш ли какво направи? Обу си пухкави пантофки, стреля по мен, а после ми сготви пилешко!
Ще се оправя.
Ще се успокоя, ще сляза долу и дори ще си покарам "Порше"-то.
О, чакай малко! Не мога да си покарам "Порше"-то, защото вече нямам такова!
Няма го! История е! В архивите!
Оставихме "Порше"-то за да се качим на автобус, а после и на някаква таратайка.
И знаеш ли защо? Защото аз не знам! Знаеш ли защо?
Заради някаква GPS незнамкаква си система.
Каква е тази смрад? - Ще ти кажа каква е тази смрад.
Аз съм! Аз смърдя! И знаеш ли защо?
Защото нося този костюм от цели три дни. Смърдя на гъз!
Или на крака. Или по-скоро на някакъв крак, който е бил заврян много дълбоко в нечий гъз.
И ще ти кажа най-лошото.
Събудих се гол до друг гол мъж, който си призна, че е подмокрял леглото.
Така че, ако говориш с някого или някой се обади тук...
Ще му кажеш, че съм паднал по стълбите.
Слушам, сър. - Не ме "сър"-освай!
Обади се на ФБР. - Обаждам се.
Набери ФБР!
Обади се на ФБР и им кажи, че жена ми е отвлечена!
Аз мисля, че ако федералите се намесят, Синтия ще бъде убита.
Какво търсиш тук? Нямам нужда от теб. И сам мога да се справя, аз съм зрял човек.
Добре ли си? - Благодаря.
Приеми го, Оз. Ритането на задници не е в твоята област, това е моя работа.
А да държиш на жената, която обичаш е най-важното нещо.
Как го правиш това? - Кое?
Това, това!
В един момент ми се приисква да те убия, а в следващата те съжалявам.
Ози, ти наистина си добър човек.
И аз не искам ти, Синтия или който и да било друг...
да изкупва моите минали грехове.
Ти каза, че приятелството е надценявано.
Аз съм лъжец.
Е, какво ще правим? - Ще си приберем Синтия.
Как? - Остави на старото приятелче Джими Тадески.
Джули, Джули, не се обаждай на ФБР! - Джули коя?
Моята рецепционистка. Заместничката на жена ти...
Джули, какво направи? - Натъпках му хлороформ в муцуната.
Защо?! Би ли ми обяснила защо?
Можеш да си кротуваш или и ти ще гризнеш хлороформа.
Що за рецепционистка си ти? - Такава, която не забравя кой уби брат й.
Какво?! Виж сега...
Ще се обадя на агенцията по заетостта сега. - Да не си шавнал, д-р Озерански!
Задникът ти да стои на място!
Джули? Джули?! Това ли е истинското ти име?
Казвам се Джулс! Джулс Фигарола!
Франки Фигс? - Франки Фигс!
Помниш ли го? Той беше мой брат.
И съм сигурна, че го познаваш.
Бих поел малко хлороформ сега. - Да, така и ще направиш.
Ухаеш прекрасно, скъпа. - Оз!
Не, днес мога и да не ходя на работа, можем да...
Oз!
Джими! Джими! Джими!
От доста отдавна не са ме приспивали със хлороформ.
Все още не съм свикнал.
Все едно са ти набутали пенис в устата, а?
Джими, съжалявам, не го открих. - Да си открила какво?
Тук си вече три дни, Синтия. - Отворих сейфа, нямаше го там.
Какъв сейф? - Тук някъде трябва да е.
Това не е точно както ми го описваше, нали?
Добре, успокой се! Просто се успокой.
Какъв сейф? За какво си говорите, бе хора?
Ти още от самото начало ли си знаела всичко?
Поправи ме, ако греша, но ние си дадохме обет един на друг.
И мисля, че това не предполага единия да се преструва на отвлечен и..
да подлага три дни на непрекъснат обстрел съпруга си, който се опитва да те спаси.
Е, аз не съм адвокат...
но това ми звучи като достатъчно основание за развод.
И какъв е тоя звук?
Моторна резачка.
Резачка, разбрах.
Вана.
Това пък за какво е?
Това метално нещо за какво е?
Събират нарязаните парчета в него за да не пръска кръвта наоколо.
О, разбирам.
Парчетата от трупа се увиват в найлонови чували.
Свърши ли вече? - Да.
Той е свършен.
Джими "Лалето"!
Най-безмилостния боклук в Чикаго.
Г-н Куражлия, сервиран на сребърен поднос от една млада, хубава, чернокожа дама.
О, колко страшно!
Аз те издигнах, а ти ме наръга в сърцето...
С нещо остро. - Как така те е издигнал?
О, да. Дори с прашка не можеше да стреля, докато аз не го научих.
Внимавай сега, момче. Дръж здраво.
Спри да цивриш и гледай! Ето така!
Къде е Страбо? - Сигурен съм, че са заедно с Яни сега.
Къде е моя син?
- Добре, писна ми вече!
Oз! - Не!
Ако искаш някога да видиш сина си жив, ще ни пуснеш веднага.
Така ли? - Да.
Точно така.
И ако не сме излезли оттук до 23:00, Джил ще пусне един в челото на Страбо.
Точно както Джими пусна един на Яни.
Никак не беше красиво. - Дай ми пистолет.
Добре се справи, Оз. - Благодаря.
Мисля, че това е жената на Джими. - Какво?
Не, не, не? Нали се разделихте? - Какво искаш?
Искам да говоря по бизнес с теб или...
Или какво?
Или, опасявам се, че ще се наложи да пръсна главата на Страбо.
О, не, не, не! Страбо, добре ли си?
Добре си е!
Не може да говори. Има лепенка на устата.
Заредила съм колата с експлозиви.
Пусни ме вътре и той ще бъде добре.
Добре! Както искаш! Отворете вратата!
Вкарайте колата! Вземете Страбо!
Чакай! Чакай малко! Какво има в тази кутия?
Нищо. - Какво е?
Надясно. Оттук.
Какво, по дяволите, правите сега, скапаняци?
Я, виж кой бил тук!
Мога ли да попитам как намери това място?
Хубаво "Порше" имаш.
"Порше"-то още ли е тук?
Нека ви обясня основната концепция за тайно скривалище.
Ей! Всички да свалят оръжията си и да ги плъзнат към мен...
или натискам този бутон и Страбо ще стане на гулаш.
Не натискай това!
Ще го натисна. Хвърлете ги! Веднага!
Хвърлете ги! - Пуснете ги!
Хайде, на пода! Ритнете ги насам!
Отстъпете назад!
Отвържи Оз и Синтия. - Не, никого няма да отвързвам.
Веднага ги отвържи!
Да видим докъде ще стигне това. Хайде, действайте!
Хайде!
Не забравяш ли нещо, Джил? - Забравих ли нещо?
Не мисля. - Имаха ужасен скандал.
Наистина ли?
Какво ще направиш, ако ти кажа, че имам нещо, което искаш?
Нетърпелив съм да го видя.
Или по-точно...
половината от него...
Недей!
Имаш половинката на Джими.
Ще ме включиш ли с дял? - Искаш парче от тортата?
Може би.
Продължавай! - Искам да работя за теб.
Разбира се, че кой не иска? - Само за теб и никой друг.
Мога да бъда най-ценния ти наемен убиец.
Ти да млъкваш! Или ще ти пръсна мозъка!
Първо искам сина си Страбо.
И второ, може би малък тест...
Да убиеш Джими.
В главата, с един изстрел.
Какво ще кажеш? - Кажи времето и мястото.
Сега устройва ли те?
Точно тук и сега ли? - Точно сега!
Шегуваш се, нали? - Джил! Какво, по дяволите, правиш?
Вземи си разпятието!
Какво ще правиш без талисмана си сега? - Джил! Стига си се занасяла!
Млъквай, Оз! - Да, стига си се лигавила, никой няма да убиеш.
Всичко, което трябва да направиш е да ми кажеш, че не си влюбен все още в Синтия.
Няма да го направя. - Защо?
Тя е моя бивша жена. Винаги ще изпитвам чувства към нея.
О, това е кофти отговор. - Млъквай, Оз!
Дори не можеш да го кажеш, нали?
Просто го кажи!
Това ми напомня за любимата ми сапунена опера.
Часовникът на пясъчните ми деца.
Слушай! Или го гръмни или не.
Ще го застрелям!
- Ето ти една идея...
Да имаш асансьорна шахта тук някъде, Ласло? - Моля?
Мога падна в нея, да знаеш.
Така ще умра. А и това е единствения начин някой тук да умре сега.
Млъквай! - Дори не можеш да уцелиш онази лампа там!
Но ще те подсетя, ако искаш да я уцелиш, цели се в мен.
Добър изстрел. - Давам ти последен шанс, мили.
Нямаш топки! - О, и ми го казва този, дето не го вдига.
С мен никога не е имал такъв проблем.
Скъпа, не помагаш в ситуацията! Защо никой не помага?
Мисля, че трябва да си влюбен за да го вдигнеш, Джил.
Застреляй го! - Джил! Никога няма да бъдеш убиец!
Винаги ще бъдеш препъващата се, заекваща, тъпа бивша асистент-зъболекарка.
Джими! Джими! - Мъртъв е!
Така ли? - Мъртъв е, мъртъв е!
Да, мъртъв е. Не вярвах, че ще го направиш.
Не плачи, всичко ще се оправи. Доведете Страбо веднага!
Дай това. Това дистанционното от гаража ли е?
Много добре!
Искам да я държиш на прицел.
Чакай! Нали се споразумяхме?
Имали сме сделка. Не!
Заключено!
Ласло, колата е заредена с експлозив.
Сигурен съм, че е.
Първият долар, който откраднах. Отново е цял.
Добре ли си? - Да.
Ти уби Страбунис.
О, какво направих?
Браво, Джими! - Добре се справи със стола, Оз!
Ела тук, скъпа!
Хубаво, ама ти...
Не си го и помисляй! Участваш в това от самото начало!
Разбира се, че съм. Това е един от най-старите ни трикове.
Как пък ги измисляте тези?
Няма да се успокоя! Току-що видях да застрелват в сърцето приятеля ми.
Това беше бомбичка от Хелоуийн!
И какъв е трика с тази лампа? Видях я как я гръмва.
Първият патрон беше истински, следващите бяха халосни, Оз.
Хубавичко ще си поговорим после.
Да се върнем назад.
Когато стреляше по мен в Мексико. И това ли беше част от плана?
Всъщност да, беше.
Уби моя Страбо. - Всъщност, Страбо беше вече мъртъв, Ласло.
Твоят наемен убиец го очисти, когато стреляше по нас.
Вярно ли е? - Ласло, случват се такива работи.
Е, и такива работи се случват!
Добре, добре! - Това истински ли бяха?
Наистина ли е мъртва? Не беше ли халосен патрон?
Джими, нека ти предложа нещо преди убийствата да започнат.
Да съберем отново бандата Гоголак. Да делим наполовина, като в старите дни.
Убийства, хаос, всичко!
Не мисля, Ласло. Джил, завържи го!
Защо да го правя, нали ще го убия?
Да, скъпа, знам, че така казах, но не можем да го убием.
Разбира се, че не можеш да го убиеш! Никого не можеш да убиеш с този пистолет.
Мисля, че мога да го очистя оттук, дори и да са халосни патрони.
Не исках да кажа, че не можеш да го нараниш, просто не можеш да го застреляш.
Но ти каза, че ще мога да го разкостя!
Ще трябва да се пробваш на някой друг... - Разкости ли? Какво пък значи това?
Това е терминология...
Чуй ме поне веднъж, не можеш да го убиеш! - Защо? Кажи ми защо?
Чу ли го какво каза? Без убиване.
Защо? - Защото е мой баща!
Това дори аз не го знаех... - А, видяхте ли сега какво е да те
въвлекат в план без да нямаш представа...
Той ти е баща?! - Отгледах те като собствен син.
Да, татко. - Направих го мъж.
Мъж, който не може да убие своя татко.
Отдръпни се, Джил! Може да премине през него!
Джими!
Джил, застреляй татко в крака! - През него или да остане вътре?
Да остане вътре!
Това трябва да боли.
О, кой е това сега? Фалшива полиция ли?
Добре, да се измъкваме! - Никъде няма да ходя...
докато някой не ми обясни какво става.
Синтия! Вземи Оз и да се махаме оттук.
Благодаря за наследството, татко.
Няма да доживееш да го изхарчиш, Джими!
Богати сме!
Скъпа, много си добра! - Имах добър учител.
Радвам се, че всички сте толкова щастливи.
Аз обаче никога не съм бил толкова объркан през живота си.
Мисля, че си изпусна това там! - Не, просто го взех назаем от стар приятел.
Не ми трябва вече, Синт! - О, чудесно!
Някой ще ми обясни ли какво става, по дяволите?
Това! За това става въпрос! Виждаш ли този номер тук?
Това е банковата сметка на Ласло Гоголак в "Гранд Кениън".
Така че, вече се сдобихме с 280 милиона долара, половината от които са твои.
Вече няма да четкаш мръсни зъбки, Оз.
Това ли е бил плана? - Да!
И ти ли участваше в това? - Аз дори не знаех до този следобед.
Защо не ми разказахте плана? Можех да помогна.
Играл съм в пиески в колежа. 280 милиона долара!
Добре! Това е прекалено! Чудесно е! Но е прекалено!
Други изненади? - Само една.
Каква? - Явно лекарите са бъркали.
Какво искаш да кажеш? - Бременна съм.
О, боже! Поздравления!
Мили боже! Наистина ли? Ще ставам баща.
Няма пак да започнеш, нали?
Боже, това е толкова унизително!
Хайде, елате да ме хванете! - Стойте на място!
Някой да иска курабийки? Кафе? Чай?
Мамо! Моля те!
Някой от вас не може ли просто да ме застреля?