В И Р У С
-Как е нашият тропически циклон? -Официалното му название вече е тайфуна "Лея".
-Как върви работата? -Благодаря, нормално
Алексей?
Станция "Мир", станция "Мир", говори научен кораб "Александър Волков". Приемам.
-Станция "Мир", чуваме ви. -Добро утро, полковник.
-Извинете, но още не съм си допил чая. -Много смешно. Изчакайте, ако обичате.
Докато си говорехме с теб, Надюша, уточних координатите.
Информацията ще постъпи след 30 секунди.
-Льоня. -Да, 30 секунди.
- Да, Надя. - Офицер на Е-6.
- Льоня? Погледни през твоя илюминатор.
Нещо се приближава право към нас.
Юри, погледни!
Нещо се приближава.
Движи се толкова бързо!
Всички аудио и видео връзки изчезнаха.
Нещо не е наред.
- Mир? - Помогнете!!!
Mир? Mир! - Помогнете!!!
Aлексей!
Нещо има достъп до главния ни компютър!
Невъзможно! Само аз имам кода за достъп!
Изключете всичко!
Тайфун "Лея", Южен Пасифик. 7 дни по-късно.
Капитане, ветровете достигнаха до 110. Ако стигнат 130, ще бъде категория 5.
Насочи го отново по вятъра, Удс.
На 45 градуса спрямо вълните.
Капитане, шлепът се пълни с вода.
Капитане!
Виждам, за Бога!
Виждал съм го да минава и през по-лошо, затова се успокой и стой на поста си.
Удс!
45 градуса спрямо вълните.
Зелена вода!
Стийв! Машинното!
Ричи, вратата заяжда. Не мога да влезна!
По дяволите! Човече, ако водата залее двигателя, сме история.
- Хайко, вземи горелката и срежи вратата. - Да, да!
- Качвам се горе. Хайко, дай да ти помогна.
Капитане, препоръчвам нов курс: 2-2-9 по компас.
Капитане? Капитане.
Щом стигнем в окото, за два часа ще сме в спокойно море.
Ще можем да ремонтираме и да стабилизираме шлепа.
Капитане, да се насоча ли към окото?
Какво става тук?
Капитане, машинното е пълно с вода.
Изпомпайте я, господине. Ти си проклетия инженер.
Не можем да влезем. Преградата е поела удар и вратата се е заклинила здраво.
Хайко я реже в момента.
Боже Господи, шлепа!
- Трябва да срежем проклетията! - Tова не е вариант, г-н Бейкър.
Капитане, да се насоча ли към окото? Трябва ми отговор веднага. Изпускам я.
- Вятър 125, капитане! - Капитане, погледнете!
Ако лодката потъне, ние потъваме с нея!
Ще рискувам.
Отрязвам го.
Дръпнете се от вратата, господине.
Какво е толкова ценно в каргото ви, капитане?
Каргото е мое.
Вложих всичко, което имам, в него.
И не е застраховано.
Боже, какво им става на тези хора?
Значи ако мина през вратата, ще ме застреляш? Ако останем тук, всички ще сме мъртви!
Дръж резервоара! Дръж го здраво!
Нека да ти кажа нещо!
Ако още веднъж навреш пистолет в лицето ми...
Какво ще направиш?
Ще видя.
Сър, ами предложението на Фостър?
Мога да стигна до окото на бурята.
Подведох те, момче.
Водата влиза по-бързо, отколкото я изпомпваме.
Не е за вярване, че сме толкова глупави отново да подпишем с този човек.
Марикон, той насочи пистолет към теб, човече. Бих обесил този кучи син на мачтата.
Накара ни да изтеглим 500 тона дървен материал и стомана, не застраховани, в тайфун,
на 180 km от всеки нормален корабен маршрут.
И Удс ми казва, че Фостър е бил изхвърлен от Флотата за това, че е ударил по-висш офицер.
- Хайко. - Влизайте.
Ще ти кажа едно нещо, Стиви. Това е последния път, когато си мърдаме пръста
за процент от каргото вместо заплата. - Дяволски правилно. Дяволски правилно.
- Казах ти, че това беше лоша идея. - Моята идея? Това беше твоя идея.
Беше твоя идея. Какво говориш?
Как е?
- Зле. - Какво значи зле?
- Потъваме. - Толкова зле?
Някой има ли някакви предложения?
Помощ, помощ, помощ. Ало, помощ. Обадете се, моля.
- Имаме провизии за 4 дни. - Какво е това?
Това са вода и храна.
Върни това. Ще разпределим...
10 km обхват. Боклук.
Кой би купил такъв боклук?
Чакай, чакай, чакай! Установявам контакт.
Може да има друг кораб в окото с нас.
На 20 km от нас. Скорост: 0 възела.
- На котва е, но е наистина голям. - Да му сигнализираме, Фостър.
Ало, кораб, ширина 29 градуса юг, дължина 1-7-9 градуса изток.
Тук е "Сий стар". Ние сме на 20 km северозападно от вас.
Отговорете.
Къде, по дяволите, е капитана?
Зает съм.
Капитане, в окото има и друг кораб.
На котва, на около 20 km от нас.
На котва?
Идвам след минута.
На котва.
Капитане?
Напред, 275 m.
Сигнализирай му, Удс.
Неидентифициран съд, тук е "Сий стар"
приближаваме от северозапад, на 275 m сме.
Пълен напред, 275 m.
Неидентифициран съд, тук е "Сий стар"
приближаваме от северозапад, на 275 m сме.
Моля, отговорете. Край.
- Виждаш ли нещо? - Не. Нищо.
Това не е наше, братко.
Неидентифициран съд, тук е "Сий стар"
приближаваме от северозапад, на 185 m сме.
Отговорете. Край.
Тук е "Сий стар". Приближаваме се от северозапад.
Някой чува ли? Край.
Прилича на руски.
"Академик Владислав Волков", ракетно и сателитно проследяващ кораб.
45, 000 тона брутно тегло, 195 m, две парни турбини.
Екипаж: 300. Въоръжение: никакво. "
Оборудван е за научни цели. Най-големият им.
"42 лаборатории, 5 машинни работилници съоръжени с напреднала роботика.
Параболичните им чинии могат да поддържат едновременна комуникация
с няколко космически кораба. "
Ало, "Владислав Волков"!
Аз съм капитана на "Сий стар".
Има ли някой на борда?
Ало!...Бейкър.
Подгответе пушките, фенерчетата и радиостанциите.
- Качваме се на борда. - Мамка му.
Боже Господи. Глупаво е, Стиви.
Хайде.
Много глупаво.
Стиви, това, което правим, е много глупаво.
Стиви. Стиви!
Това са дупки от куршуми, Стиви.
Мамка му, това изобщо не ми харесва, човече. Това са глупости.
Ало, мостика!
Има ли някой на борда?
Мостика е изоставен.
Какво, по дяволите, е станало тук?
Ама че бъркотия.
Като че някой е изключил тока, капитане.
Капитане? Капитане, виждаш ли нещо?
Ти първи ще разбереш, Удс.
- Какво мислиш? Пирати? - Вероятно руската мафия.
Провери радиото.
Разбито е.
Тези дневници са безполезни, освен ако някой не може да чете руски.
Тайфунът е на 28 km в източна посока. Капитане, имаме час и половина.
Той мисли, Фостър.
Нали знаеш, правиш това, за което ти се плаща.
И ти ли мислиш каквото и аз мисля?
Какво?
Спасяване? Спасяване, скъпи.
Всички подписахте на процент.
Но не сте си мислили, че ще ви донеса това, нали?
Изоставен кораб в международни води.
Морският закон казва, че той е напуснат.
Трябва само да го изтеглим на безопасно място, да си поискаме наградата за спасяване,
и руското правителство ще трябва да ни изплати 100% от стойността му, за да си го върне.
Ричи, назови цифра.
Да видим. Има три параболични сателитни чинии.
Едната от тях е малко прецакана.
42 лаборатории, всичките натъпкани с последна дума на техниката.
Да видим. Говорим за...
двеста?
- 300 милиона? - 300 милиона долара.
300 милиона долара. 10% от това са 30 милиона долара.
Това ни се изпречи на пътя.
Възможността на живота ни, ако си изиграем правилно картите.
Какво прави това? Към 30 бона на глава?
- 300 бона на глава. - 300 бона!
Това е при един процент?
Ще променя това условие.
Стават 10%.
Това са $3 милиона на всеки.
Какво ще кажете?
Какво мислите?
- Законно ли е? - Абсолютно.
Абсолютно законно.
- Мамка му. Вътре съм, ако и ти влезеш, шефе. - Ей, аз съм навит.
Ами ти, Фостър?
- O, Фостър, моля ти се! Хайде! - Какво?
- Хайде! Това са лесни пари! - Няма такова неща като лесни пари, Скуики.
Ще го приема като "да", Фостър.
Бейкър, намери генератора на кораба. Трябва ни захранване на мостика.
Виж дали можеш да запалиш основните двигатели. Скиуки, иди с него. Ричи?
Хвърли въже към влекача. Трябва да обърнем кораба по вятъра.
Фостър, виж дали можеш да включиш някой от навигационните уреди?
Капитане. Баща ми беше адмирал.
Знам нещичко за морския закон.
Ако на този кораб има някой, който е жив, не можете да предявите права към него.
- Тогава да не намираме никой жив. - Какво означава това?
Просто това. Надявам се, че няма да намерим никой жив.
Удс, върни се при мен.
Трябва да обърнем кораба по нашия курс.
Не се връзва. Нали знаеш?
Руски съд, посред нищото, закотвен, екипажа изчезнал?
- Защо ще изоставят кораба си? - Не знам.
Още едно нещо. На кой мислиш, че можем да се доверим?
Говорим за дяволски много пари, нали?
Слушай, единствените двама, на които можем да се доверим сме ти и аз, Стиви. Това е.
Не бих взел чек от капитана.
Удс е толкова стиснат, че не можеш да извадиш игла от задника му дори и с трактор да я теглиш.
A Хайко е като...
Не разбирам какъв е Хайко.
Ричи е като лисица, Стиви.
Но, знаеш ли, мисля, че може да е с нас.
И Фостър става.
"Става"?
Какво искаш да кажеш със "става"?
Искам да кажа, че е стабилна, на ниво.
Ти какво мислиш, че имам предвид?
Прозвуча като че мислиш, че е готина.
Разбира се, че мисля, че е готина. Ти не мислиш ли?
- Тук е, Стийв. Тук е. - Намери ли го?
Да.
Да, това е.
Мамка му. - Не тръгва?
Не.
- Какво му е на това нещо? - Ето го проблема ти.
Като че някой е разбил контролното табло.
Тези три релета не са включени.
Да действаме, Скуик. Ако нямаме рул в тайфуна,..
- за нищо не ставаме. - Действам.
Добре.
- Тръгна ли? - Включи го.
- Така ми харесва повече. - Капитане?
Идвам, Удс.
Какво е това, по дяволите?
Добра работа, Бейкър. Раздруса ни като флипер!
Ще ти кажа нещо. Ще сме богати.
Ще си богат човек, Хайко!
Капитане?
Някой го управлява.
Сякаш сам се управлява.
Компютрите не се управляват сами.
Не знам много за компютрите, но това е котвата.
Авария на палубата! Авария на палубата! Котвата падна върху влекача!
Бейкър, чу ли това?
Трябваш ни горе... O, Боже!
- Бейкър, веднага ни трябваш на палубата! - Идвам.
- Скуик, ще се оправиш ли тук? - Какво стана, по дяволите?
Само дръж здраво. Стане ли нещо, не се прави на герой.
- Няма, но не ме оставяй за много дълго. - Дръж радиото си под ръка.
Удс!
Отивам за помощ.
Удс!
Не мога да плувам!
Удс!
Върни се, проклет духач!
Хайко! Хайко!
- Какво правиш? - Остави ме на мира!
Мамка му.
Стиви!
Държа те.
Не, котвата просто не падна сама. Не.
- На този кораб има някой. - Чувам това.
O, Боже.
- Ще се оправя. - Не и без шевове.
- Вдигай. Вдигай!
Какво гледаш?
Можех да съм аз!
Стиви, какво става горе, човече?
Изгубихме влекача, Скуик.
- Потъна. - Това е гадно.
- Как сме долу? - Аз съм добре.
Това чудо е автоматично. Само се управлява.
Отрицателно, отрицателно. На борда има някой.
Повтарям. На борда има някой. Онзи, който потопи влекача.
Искам да залостиш вратата на машинното. Разбра ли ме?
Разбрано. И побързайте!
Слушайте, мисля, че трябва да се разделим на две групи.
- Изолирайте ги. - Съгласен съм. Трябва да оправя крака му.
Успокойте се, господине. Все още аз съм капитана тук.
Остави това на мостика.
Ти беше капитан на "Сий стар". А той току-що потъна, нали?
Аз съм висш офицер.
Чуй ме, Бейкър.
За $30 милиона съм готов да си затворя очите за всичко, което се е случило между нас.
А ти?
- Ти си добър човек, Ричи! - Да.
Вземи Удс. Идете в машинното.
- По дяволите. - Подсигурявайте Скуики.
Ще вземем Хайко, ще го заведем до лазарета. Този крак трябва да се зашие.
- Дръпни се, Удс. - Върви с него, Удс.
Чакай да ти кажа нещо. Ако оставиш да ме убият, ще ти изритам задника.
Сега, носи ми боклуците. Да вървим.
- Чакай ни, Фостър. - Добре.
Трябва да е по този коридор.
- Къде отива този, Ричи?
Отива долу. Хайде.
Ало?
Ало? Слушай, аз съм приятел. Разбра ли?
Аз съм кубинец. Аз не съм американец.
Има ли някой?
Ало?
Оръжейната.
За какво е това, по дяволите?
Бинго.
Сложи го горе. Хайде, Хайко.
Добре. Стегнете това долу.
Да.
- Добре. Сега ще те заболи. - Няма нищо. Продължавай.
- Имаш висок праг на болката. - Да, обикновено го правя сам.
Не, наистина.
Хайко. Ето ти някакви сухи дрехи.
- Да, благодаря. - O, Боже!
Добре. Почваме.
О, хайде, Ричи. Тези оръжия не ти ли стигат? По дяволите.
Удс, ще ти кажа три неща. Никога не можеш да си прекалено богат,..
прекалено слаб или прекалено добре въоръжен.
- Да, да вървим.
O, Боже!
Вземи зелената чанта.
Зелена чанта? O, Боже.
По дяволите, много съм натоварен. Имам слаб кръст, Ричи.
Казвам ти, Ричи. Гърба ми няма да ми позволи вече да правя това.
Не мога да се оправям с него. Облягам се на всичко.
Казвам ти, ще се отърва от малко от този боклук.
Удс, какво мислиш, че е това?
Нямам представа.
Тактическа ракета вода-въздух с малък радиус на действие.
Красиво е, човече.
Развълнувах се. Може ли да тръгваме вече?
- След малко. Огледай се. - По дяволите!
Здравей, г-н кабел.
- Ей, Удс. Погледни. - Какво?
Прилича на катапулт или спасителен съд.
Бутони за изстрелване. Страхотно.
- Ричи? - Да.
Виж тези врати, човече.
Това е страшно много кръв, Ричи.
- Сега можем ли да тръгнем? - Да, да.
- Фостър. - Да?
Какво ще правиш с твоите 3 милиона?
Още ги нямам.
Ами ти, Хайко?
3 милиона? Сигурно ще отворя училище.
Училище? За какво?
Кура Kaупапа. Това ще е добър избор.
- Много малки деца ще четат, пишат и учат маори. - Това е хубаво.
Да, мечта ми е.
- А ти, Бейкър? - А, не знам.
Винаги съм обичал морето. Сигурно ще си купя остров.
Сериозно? Ще има ли плаж?
Красив бял пясък. Хамак, яхта.
- Ами къща? - Защо не, вила?
Тръстиков покрив, с изглед към лагуна.
Звучи хубаво.
Да, хубаво. Кога ще се ожените?
Боже! Полека, бе приятел!
Не, ти полека.
Махни се от крака ми!
Господи!
Мъртва ли е?
- Не.
Каква е тая гадост, Ричи?
Някой не обича тока, Удси.
Хайде.
Като че някой се е опитал да смени всички кабели на кораба.
- Добре ли си? - Да, добре съм.
- Значи е готово. - Какви са тия странни неща в чантата й?
Видеокасети, цигари. Това какво е? Лак за коса?
Внимавай! Внимавай, внимавай! Топлинни гранати.
- Какво? - Топлинни.
Ако едно от тия неща избухне, ще прогори дупка чак до палубата. Внимавай.
- Внимавай, много внимавай. - Какво се опитва да направи? Да потопи кораба ли?
- Скуики, отговори. - Как е?
- Добре. Благодаря. - Ще можеш ли да ходиш?
Да. Ще се оправя.
Скуик, ке паса, приятел?
Къде по дяволите си бе, човек?
Мамка му.
Ричи, Удс, обадете се.
Стиви, този кораб има ракетна зала.
Не ме интересуват никакви ракети!
Оставих Скуики в машинното, а той не отговаря, затова слез долу.
- Да, да. Чуваме те. - Имаме член на екипажа, който току-що изпразни едно "Узи" срещу нас,..
- затова си пазете задниците. - Да, разбрано.
- Отивам до машинното. - Ще се видим на мостика.
Стиви? Пази се!
Удс, разбираш ли тоя ужас на кирилица?
За мен са като китайски драсканици.
Ричи, Ричи, помогни ми!
Тук, Удс.
Това мирише като кучешки фъшкии, Ричи.
Какво е това?
Роботизирано е, Удси. Високотехнологична роботизация.
Къде се научи да шиеш?
- При дядо ми. - Наистина?
Няма нищо. Няма нищо. Няма да ти направим нищо.
Токът. Изключете тока. Спрете кораба.
- Всички сте в опасност. - За какво говори тя?
Не знам. Не знам.
Капитане, моля ви!
Как се казваш?
Какво е станало с кораба? Къде са другите от екипажа ви?
- Мъртви. - Мъртви?
Добре.
Трябва да изключите тока. Трябва му ток, за да се движи из кораба.
На кое... му трябва... ток?
- На него. От "Мир". - Космическата станция "Мир"?
- Да. - Тя е изперкала.
- Стига, капитане. - Дрънка глупости.
Хайде, Хайко!
Пусни го.
Пусни го!
- Всичко е наред. - Не разбирате.
Виж. Няма да те нараня.
Казвам се Кели Фостър. Щурман съм.
Аз съм Надя.
Надя Виноградова, старши научен служител.
Надя, какво е станало? Къде е екипажа ти?
Казах ви. Мъртви са или са избягали.
Триста души екипаж са изчезнали?
Какво е станало?
Преди 8 дни по време на трансмисия от космическата станция "Мир",
нещо дойде на кораба.
Мислехме, че предавателите и приемниците ни не работят добре и ги изключихме.
То взе контрола над компютрите, сканира цялата информация.
Език, енциклопедии, медицински данни. Учеше се.
Учеше какво?
Как да ни убие.
Капитанът ни, Aлексей и аз бяхме последните оцелели.
Прерязахме кабелите, разбихме ги...
Чакай малко. Каза "ги"
Преди каза "то. " Кои са "те"?
Машина. Машини.
Машини!
- Казвам ви истината. - Знам...
- Фостър? - Да, тук съм.
Няма нищо. Никой няма да те нарани. Няма нищо. Няма нищо.
Не е добре.
Но нещо я е изплашило до смърт.
Предлагам да я качим на мостика. Хайко.
Дай ми фенерчето.
Ще се оправим. Няма нищо. Ще ти дадем нещо за ядене.
Хайде. Хайде. Пази си главата. Няма нищо.
- Добре ли си? - Да.
- Върви! - Не!
- Хвана ли я? Добре, давай. - Аз не съм заплаха!
Аз не съм заплаха!
Ходех на лов за пуйки с баща ми.
Ти изби рибата с това, човече.
Чу ли?
Като че някой работи долу.
Какво...
Има ли някой?
Тихо, човече. Тихо!
Стой долу. Може да има някой.
Удси, има още едно от тези неща, човече.
Да вървим!
Аз се махам оттук.
Ричи, Удс, къде по дяволите сте?
Стив, слушай. Има машинна работилница с
- последна дума на техниката и роботиката. - Вече два пъти ви казах да си вдигнете задниците до машинното!
- Чухте ли ме? - Да, да.
Идваме.
Хайде, Удси.
Няма... няма да дойда.
Малки приятелю.
- Ричи, да вървим. - Удси. Другия притеснява ли те?
Не.
Ричи.
Ричи?
По дяволите, Ричи!
Писна ми!
- Боже! - Стив, Ричи е. Тук има още един руснак.
Кучият му син стреля по нас! Удс е ранен.
- Пазете си задниците. Разбрахте ли? - Разбрано. Той как е?
Кажи му, че е зле.
- Зле! - Ще оцелее, но не е в добро настроение.
Заведи го до проклетото машинно. И без повече разходки, ясно?
Да. Разбрано, разбрано. Добре.
Ставай. Ставай.
Скуики? Скуик?
Мили Боже. Какво по дяволите?
Боже мой!
Исусе Христе! Скуик?
Скуик? Отвори!
- Не стреляй! Ние сме! - Къде бяхте?
На курорт ли?
- Мили Боже. Удс, изглеждаш ужасно. - Благодаря.
- Каза, че руснаците са го направили? - Не, направи го машина с пистолет за пирони.
Да, точно така. Няма да повярвате, докато не го видите.
На този кораб стават някой много странни неща, човече.
- Странни не е думата. - Имам нужда от медицински грижи.
- Млъквай! - Мястото ми не е на този кораб.
- Някой току-що завари вратата на машинното. - Завари?
- Скуики още го няма. - Странно.
Ричи?
Ричи, пак онази миризма.
- Скуик? - Скуик!
- Скуик, човече. - Ти ли си?
Мамка му!
- Върви! - Това копеле стреля по нас!
Всички ще умрете.
Чу ли, Фостър?
Всички ще умрем, защото на този кораб има извънземни.
Това са доказателствата, които ми трябваха.
Един от хората ми липсва. Искам отговори!
и стига вече с тия глупости тип "Зоната на здрача".
Не знам нищо за вашия човек.
Глупости. Ще ти дам пет секунди
и след това ще ти пръсна мозъка.
- Едно... - Тя не би могла да знае къде е Скуики.
- Криеше се в лазарета. - Знае. Пусна котвата върху влекача ми.
Стреля по нас. Две.
Капитане! Хайко, хайде!
- Тази котва едва не ме уби. Не съм изпълнен с много съчувствие. - Нито пък аз.
- Три. - Застреляй ме. Не ми пука. Само изключи тока на кораба!
Капитане, няма да ти каже това, което искаш да чуеш.
Капитане. Бих искал да чуя какво ще ни каже за това.
Тук на масата за карти, Ричи.
Шибан кучи син!
Какво, по дяволите, е това?
Уплаши ни до смърт.
Това е Алексей, капитана ми.
Каквото и да е, опита се да ни убие.
Скуики е още в неизвестност, и някой завари вратата на машинното.
Не сме сами.
Има един приятел долу.
Може ли някой да обясни какво става тук?
Довърши историята си, Надя.
Енергията, която дойде от "Мир"...
нападна цялата електросистема на кораба.
Главният компютър, лабораториите, машинната работилница.
Активира пожарогасителите.
67 души загинаха от отравяне с газ.
Една четвърт от екипажа.
Отряза ни от машинните работилници и започна да се строи.
Първо малките... събирачите.
Да. Видяхме цяла каюта пълна с тях. Това закова Удс.
После дойде нещо... по-страшно.
Получовек, полумашина.
Биомеханизъм. Нещо отвъд познанията ни.
Останалата част от екипажа избяга, опита късмета си в морето.
Само Алекксей и аз останахме да режем кабели.
Какво общо има рязането на кабели с това?
Машините се контролират от електроенергията в компютъра.
Ако елиминираме източника им на енергия, те ще умрат.
Режем ги, за да го докараме тук. За какво говориш за Бога?
Какво е това нещо в компютъра?
Форма на живот, която не прилича на никоя от познатите ни.
Не клетъчна, а електрическа по естество. Невероятно интелигентна.
Нещо като светкавица, която може да мисли.
Няма форма, няма вид, но си придава това, което й липсва.
Създава нова форма на живот
като използва части от кораба и екипажа.
През този мозък минава кръв.
Няма никакво разлагане.
Да. Тук, точно тук. Виждате ли? Има...
някаква намотка или самостоятелен енергиен източник, вграден в него.
Удивително!
Този мозък е още жив.
Престани да се ебаваш с проклетото нещо, Ричи!
Само го гледам, Стив.
Aлексей?
Ако го докоснеш пак, ще ти отрежа ръцете.
Този аргумент го уважавам.
Това все още е Алексей. Алексей е.
Глупости! Слушаме купчина руски глупости!
Аз няма повече да слушам и дума. Няма извънземно.
Правителството им е забъркало нещо.
Объркало се е, нали? Страхувате се, че целия свят ще разбере за кашата.
Д-р Игор Франкенщайн.
Кажи им истината! Това е някакъв шибан медицински експеримент, нали?
Aлексей не беше медицински опит.
- Той ми беше съпруг. - Глупости!
Може ли някой да дойде и да погледне пироните по гърба ми?
Удс, стига си хленчил!
Боже мой! Капитане!
Хванете се за нещо!
Трябва да го обърнем по вятъра!
Руля не реагира!
Можем да го управляваме от машинното.
- Не каза ли, че вратата е заварена. - Ще срежем проклетата врата.
Добре. Вземете и нея. Искам да е пред очите ми.
Трябва да се махна от този кораб.
- Чисто ли е наоколо? - Чисто е.
Усети ли това?
Корабът се обръща.
Току-що се обърнахме на 20 градуса по вятъра. Кораба се управлява сам.
- Корабите не се управляват сами. - Промени курса си.
- Да вървим. Хайде. - Машинното е една палуба по-долу.
Какво беше това, по дяволите?
- Може да е Скуик. - Не ме интересува кой е!
Казах, че може да е Скуик!
Стив.
Боже Господи.
Внимавай, Ричи. - Добре.
Много е странно, човече. Не можеш да отвориш вратата.
- Какво има, Стив? - Не знам. Какво виждаш, Ричи?
- Не знам. Може да е Скуики. - Дай да видя. Да видя!
Какво, по дяволите, е това?
- Oтвори вратата! - Стив! - Не отваряй вратата!
Скуик?
Стив.
Стив!
Ричи! Боже, Ричи, помогни ми, за Бога! Ричи!
Мамка му!
Ричи!
Стив!
- От тази страна! - Давай! Давай! Давай!
- Хайде. Насам! - Стив.
Хайде!
- Къде сме? - Комуникационната зала.
Добре! Ще се обадя за помощ.
- Ти ли разби това? - Унищожихме всички предаватели на кораба.
- Този не си го разбил. Помощ, помощ, помощ! - Недей!
Какво ти става? Да не си откачил?
Никой освен нас няма да предявява претенции за правата върху кораба.
Вече не командваш.
Ела тук!
- Какво искат от нас? - Иска да ни убие.
- Не, те искат нещо. - Иска да ни осакати, също като Удс.
Видя ли Скуики? Това чудо иска нещо от нас.
Защо не поговорим с него? То е в компютъра. Можем да говорим с него.
- Какво? - Да говорим с него! В компютъра е.
Какво по дяволите? Какво да правя? Какво да правя?
Надя, моля те помогни ми. Трябва ми английски.
"Кой си ти? "
Аз съм този, който знае.
Това ли е? То ли е? Това ли нещото?
"Няма да ти навредим. "
Анализът на формата на живот завършен. Видът е пагубен,..
агресивен, вреден за тялото на цялото.
- "Какъв вид? " - Човекът.
Ти си вирус.
Супер. Просто супер.
То мисли, че ние сме микроби.
"Какво искаш от нас? "
Полутечни неврологични трансмитери,..
окислители, "Aponeurus Superiorus Papelbrai".
"Висши... " Какво е това, по дяволите?
- Част от очния нерв. - Какво?
Резервни части.
Иска ни за резервни части.
- Трябва да бъде унищожено. - Как?
- Каза, че е електрическо, като светкавица? - Да.
- Какво става, когато светкавица удари вода? - Заземява се!
Точно така. Изтича в земята, изчезва и умира. Това означава, че можем да убием това нещо.
- За целта трябва да потопим кораба. - То е в компютъра.
- Къде е главния компютър? - Палуба D. Една палуба по-надолу.
Тя е права. Трябва да стигнем до компютъра, ако искаме да го убием.
Първо трябва да излезем оттук.
Искате да излезете ли? Ще ви покажа как да излезете.
Стив.
Резервни части друг път. Мен няма да ме ползва за резервни части.
Няма да тръгна срещу това нещо, човече. Вие можете да правите каквото искате.
- Махам се оттука. - Залегни!
Луда ли си!
Кой ще ми носи нещата? Кой ще ми носи нещата?
- Този превъртя. - Хайде. Да вървим!
Стив.
- Идваш ли? - Удари старши офицер, Фостър.
Удари ме! Ти си луда!
- Майната ти! - Ще се убиете!
Искаш да говориш с мен, нали?
Знаех си, че искаш.
"Eвертън...
е доминиращата форма на живот.
Аз съм Евертън. "
"Ще ви помогна...
да закарате този кораб до пристанище.
Нова Зеландия,
Австралия,
където искате. "
"Работилница 14. "
Мен няма да ме хване.
Мозъкът ми няма да стане хард диск
на някакъв механоид, извенземен...
Това мога да го използвам. Тези части са добри.
Онази врата долу води до главната компютърна зала.
Не каза ли, че ще е добре защитено?
Хайко.
- Изчезна. - Къде?
Гаднярът се мести.
Робърт Евертън, капитан, "Сий стар".
Благодаря.
Смятат да потопят кораба.
Разбира се, ти го знаеш, нали?
Удивително, въобще без глава.
Удс.
25 години, той и аз...
заедно.
Ти ли си Евертън?
Ти ли си доминиращата форма на живот?
С какво мога да ти бъда от полза?
Помогни ми да оцелея.
Заварена е. Току-що минахме през нея.
Попаднахме в капан.
- Насам. - Да вървим!
6 години във флотата като оръжеен експерт.
Дипломирах се с отличие.
Излизам. Имам план.
Мисли си, че е по-умно от мен? Ще се изненада.
- Къде отиваме? - В склада. Можем да излезем оттам.
- Заварена е. Какво има долу? Надя! - Сляп изход.
Стив, трябва ми нещо да го разбия. По-бързо!
Стив!
Хайко! Стив, насам!
Хайко!
- Хайде, Хайко! Mърдай! - Хайко!
Давай, давай, давай!
Надя, накъде?
- Контролната зала на сателитите. Тук ще сме в безопасност. - Добре. Стив!
Зад теб! Давай! Само върви!
Стой наблизо, Фостър.
Хайко, върви! Върви!
Хайко!
Помогни ми, Хайко!
- Фостър, дръж се! - Хайко!
Хайде, хайде! Хвани ръката ми! Хайде!
Държа те!
Хайде!
Стив!
Хайкo!
- Хайко! - Фостър, хайде!
Изчезна. Вървете!
Mоже да е отишъл в друга част на кораба.
Няма начин.
Малък подарък за довиждане.
Трябва да разберем къде ни води. Стив!
Помогни ми.
Трябва ни светлина.
Движим се в тази посока.
Север-северозапад. Остров Лорд Хау?
- Лорд Хау? Защо? Там няма нищо. - Има.
Има база на британското разузнаване. Имат дигитални сателитни комуникации.
към всички военни и граждански сателити в Южното полукълбо.
Ако стигне до трансокеанския кабел на Тихия океан, може да отиде навсякъде.
Tова е плавателен съд Норфолк към съд на 29 юг, 79 изток.
Получихме сигнал за помощ в 08:00. Виждаме ви на радара.
Сигнала за помощ на Ричи е бил чут!
Ако ни чувате, но не можете да отговорите, моля дайте светлинен сигнал.
- Трябва ни сигнален пистолет! - Не, не! Най-малкото трябва да ги предупредим да не идват.
- Защо? - Защото това нещо е изолирано на този кораб, Стив.
- Не можем да пуснем друг кораб да ни доближи. - Да.
Трябва да потопим този кораб.
Как?
Залей трюма с гориво и го запали.
Да го направим.
Боже Господи.
Фостър, бягай!
Не ме позна. Какво има?
Аз все още съм твой капитан, Фостър. Трябва да ме уважаваш.
Знаем къде отиваш.
Знам, че знаете.
Цял един нов свят чака отвън.
Стив! Фостър! Гранатите!
Залегнете!
Разбрало е какво ще правим чрез капитана ви. Трябва да побързаме. Хайде.
Хайде.
- Добре. Добре. - Накъде?
Боже! Господи, изкара ми акъла!
- Свали пистолета. - Ричи, човече, ние сме!
- Откъде да знам? - Свали го, Mейсън.
Ще взривим кораба. Идваш с нас, нали?
Имам си свой план.
За какво говориш, по дяволите?
Ричи, не ставай глупак! Ричи!
Хайде. Да вървим. Да вървим.
Това трябва да свърши работа.
Мат.
Давам ни 15 минути.
- Да вървим. - Трябва да предупредим Ричи.
Ричи, Ричи, ако ме чуваш, напускаме кораба.
Ричи!
Английски.
- Говориш ли английски? - Майната ти.
- Английски. Къде е детонатора? - Не помня.
Детонатора...
къде е?
Свали я.
- Стив, приятел, добре ли си? Държа те.
- Трябва да вървим. Трябва да вървим.
Стиви! Ричи!
Хайде, Фостър.
- Ричи! - Фостър, насам, насам.
Не идва.
Фостър, Фостър, гледай.
Спасителна екипировка. Може би имаме шанс.
Сложи го. Сложи го.
Ричи!
Боже мой!
Ричи?
O, Боже!
Помислихме, че си ни предал, братче.
Решихме, че няма да дойдеш.
Това показва колко съм умен.
Стив. Още има начин да слезеш от кораба.
- Какво? - Но трябва да слезеш до ракетното.
- Ракетно? - Ще разбереш, когато отидеш там.
Стив...
Mейсън! Mейсън? Мамка му.
Надя, спри! Надя!
- Няма време! - Няма да тръгна, докато не се уверя, че е мъртво.
- Корабът ще се взриви всеки миг. - Трябва да съм сигурна.
- Надя, това е самоубийство! - Не ме интересува!
- Надя!
Шах и мат.
Фостър. Фостър, ела на горната палуба.
Слез от кораба. Трябва да кажеш на хората какво е станало.
- Не. Не. - Да, давай. Давай!
Има ли още от тези устройства на борда на кораба?
Само още едно.
Не!
Аз съм, Бейкър. Аз съм!
Няма нищо.
- Хайде. Ще се махнем оттук. - Не, не мога.
Не искам да слушам! Нямаш избор! Ставай, по дяволите! Да вървим!
Хайде!
- Къде сме? - В ракетното. Провери вратата.
Блокирана е.
Фостър, погледни! Това е нещо като реактивен мотоциклет!
Прилича на катапулт.
- Хайде. Давай! Качвай се! - Не. Не!
- Не, няма да тръгна без теб! - Просто се качи!
- Не! - Няма време!
Ричи го направи за един човек.
И този човек си ти.
Давай! Хайде, хайде, хайде, по дяволите!
- Фостър, давай! - Не и без теб.
Там е един огнен ад.
Хайко!
Фостър, всичко е наред.
Всичко е наред. Чуваш ли ме? Успяхме.
Хайде.
Нали? Успяхме.