Дръж го, Слим! - Дайте желязото!
Леле, момчета!
Кракът ми е счупен!
По-добре го довърши, Нед.
Не е ли мъртъв? Не сте го улучили?
Той улучи коня на момчето. Очисти го преди да се измъкне.
Скрий се зад скалите, Дейви! Скрий се там!
Какво стана? Не го ли убихте?! Какво става?
Ако стигне до скалите, ще ни избяга.
Освен ако не слезем долу. - Какви скали?
Защо не стреляш? Какво става, Нед?
Стреляй!
Не съм много добър с такава пушка.
Давай, Дейви! Към скалите!
Улучи ли го?
Къде е?
Колко изстрела ми остават?
По дяволите, Нед, кажи!
Два.
Улучи ли го?
Зареди я.
Изпусна го. - Улучих го.
Но не е мъртъв.
Може би да, може би не. Мисля, че го улучих в стомаха.
Мислиш ли, че ще умре?
Мислиш ли, че го убихме?
Простреляха ме, момчета!
Да, така мисля.
Умирам, момчета!
А кой те караше да режеш жената, тъпако?!
Боже, толкова съм жаден!
Слим, дай ми малко вода! Моля те, Слим!
Кръвта ми изтича, Слим!
Дайте му малко вода, по дяволите!
Чухте ли, дайте му вода! Няма да стреляме!
Няма ли? - Не!
Чакай малко, Дейви! Ето ме, идвам!
Не стреляйте, негодници!
Дейви... Проклятие!
Занесоха ли му вода?
Божичко, простреляли са го! Дръж се, Дейви!
Проклети убийци! Затрихте нашия Дейви!
Кога ще се върнем назад? - След известно време.
Без мен. Аз се връщам в Канзас.
Първо трябва да убием и другия.
Ако имаме късмет, ще го намерим до довечера или утре сутринта.
Ще го застреляме и ще си тръгнем с парите.
Искаш ли пушката ми? - Не се отказвай сега.
Ще изгубиш дела си. - Млъкни!
Доскоро, Уил. Сбогом, Хлапе.
И без това не съм добър с тая проклета пушка!
С Хлапето ще слезем до ранчото и ще го застреляме.
Ще се срещнем с теб, ще вземем парите и тръгваме заедно на юг.
Ами ако той не се върне в ранчото?
Няма да смее да иде в града или да остане на открито.
Ще се завре в ранчото.
Няма да ви чакам. Ще ида да нагледам децата ти.
Забрави какво каза Хлапето за парите.
Ще ти донеса твоя дял.
Хлапето плещи глупости.
Малък Бил!
Малко ремонтирам покрива.
Убили са единия от каубоите.
Проклятие!
Парсънс каза, че е видял трима сутринта да яздят на изток.
Конят на единия бил кафеникав, а на втория - сива кранта.
Не видял какъв е третият, но може би е бил петнист.
Еймъс пита дали общината ще плати храната на конете.
А и не ни дават повече патрони, без да ги платим.
Вземи кучетата ми, а общината ще поеме отговорността.
Шишко, иди в ранчото "Т" и пази другия каубой -
да си седи там и да не се показва.
Не мислех, че наистина ще го направят.
Да не мислеше, че са дошли чак от Канзас само да ни изчукат?
Но Хлапето си е още момче, а другият, Уил, добрият,
е толкова верен на жена си... - Жена ли? Той няма жена!
Нали ми каза... - Няма жена!
Не и жива във всеки случай.
Курви-убийци!
Той си го заслужаваше заради това, което направи!
Другият също! И двамата, заради стореното!
Пипнахме единия!
Пипнахме го, шерифе! Близо до Кау Крийк!
Жив ли е?
Да! Неколцина от ранчото тръгнахме да ги търсим,
защото убиха наш човек.
Копелето яздеше на юг на един петнист кон.
Призна ли си?
Не. Но скоро ще си признае! Носеше карабина "Спенсър"!
Бият ли го вашите? - Е, малко...
Отивайте там и разберете какво е станало с другите двама!
Видя ли нещо отвън, Бък? - И още как.
Видях 200 души с пушки.
Обградили са ранчото и искат Бързия Майк.
Питам: "Колко давате?" Те викат: "Пет." "Долара?"
Те викат: "Цента." Викам им: "Продадено!"
Хич не ме е страх. Нали ме охраняват!
Каза ли къде са двамата? - Не.
А някакви имена? - Само неговото, Нед Раундтрий.
Вкарайте го вътре.
Сега ще кажеш на мен и на г-н Бошамп
всичко за твоите двама приятели-злодеи.
Искам имена и местонахождение на тия мръсни убийци.
Бая вони.
Да, и още повече ще завони.
Мислиш ли, че е още там?
Там е.
Стиска си лайната като кесия със злато.
Там си е.
Ако го видиш, веднага ми кажи.
Нали няма сам да го застреляш?
Оставям го на теб.
Значи ти, г-н Куинси и... Как беше името на младежа?
Елрой Тейт.
Не, ти каза друго име. - Точно това казах.
Не, ти каза: "Елрой Куинси от Медсин Хет и...
... Хенри Тейт от Шайен."
Не е вярно! Не съм казал така.
Доведи курвите, дето са се чукали с тях оная вечер.
Алис Ягодката и Силки? - Да! Върви ги доведи!
Техните лъжи сигурно ще се различават от твоите.
И щом лъжите ви се разминат...
Аз не удрям жени.
Но ще ударя теб.
И то не лекичко, както досега,
а много лошо.
Къде отиваш? - До нужника.
Чакай да свърша ръката. - Ще ме пазиш, докато дрискам ли?
Ами ако има засада? - Ще им пръдна в лицето.
Аз ще ида с него. - Тъкмо да ми избършеш задника!
Да върви на майната си! Като не е учтив, нека го застрелят!
Това той ли е? - Да, той е.
Давай, гръмни го. Твой е.
Убийци!
Застреляй го!
По-бързо, мамка му!
Уби ли го? - Да!
Прикривай ме!
Не ги виждам! - Само стреляй, дявол те взел!
Така ли беше едно време?
Всички препускат, стрелят,
навсякъде дим, хора крещят, куршуми свистят наоколо?
Сигурно.
Мамка му, мислех, че ще ни спипат.
Дори малко ме беше страх. Само за минутка.
Било ли те е страх едно време?
Не си спомням.
Повечето време бях пиян.
Прострелях тоя гад три пъти!
Посегна за пистолета си и аз го надупчих!
Първият изстрел...
... го улучи право в гърдите!
Това ми беше първият.
Първият какво?
Първият човек, когото убивам.
Зная, че ви казах петима. Не беше вярно.
На мексиканеца с ножа...
... му строших крака с лопата. Не съм го убивал.
Но пък тоя го уби за петима.
Ами да!
Здравата го надупчих!
Три куршума, докато сереше...
Пийни си.
Боже Господи!
Не мога да проумея,
че той вече никога няма да диша.
Че е мъртъв. И другият също.
Защото си натиснал спусъка.
Страшно нещо е да убиеш човек.
Отнемаш му всичко, което е имал и което е щял да има.
Е, те си го заслужаваха.
Всички си го заслужаваме, Хлапе.
Наблюдавах те. Никой не те следи.
Силки и Фейт тръгнаха на изток и двама шерифи ги следяха.
Ще ми помогнеш ли да ги преброим?
Вярвам ти, Уил. - Недей да ми вярваш много.
Всъщност, ще дадем заедно дела на Нед.
Да видиш, че не те лъжа. - Делът на Нед ли?
Той тръгна на юг, ще го настигнем.
Нед е мъртъв!
Как така е мъртъв?
Вчера тръгна на юг! Не е мъртъв!
Убиха го! Мислех, че знаете! - Никой не е убивал Нед!
Той не е убил никого, тръгна си на юг вчера!
Защо някой ще го убива?
Кой го уби?
Малкия Бил.
Ония от ранчото го хванаха, а Малкия Бил... го преби.
Караше го да говори, биеше го и накрая Нед издъхна.
Окачиха му надпис на гърдите, че е убиец.
Надпис?
Сложиха го пред кръчмата. - Пред кръчмата?!
Въпросите, които му задаваха... Какви бяха?
Къде сте вие двамата. - И после?
Един каубой дойде и каза, че сте убили Бързия Майк в нужника.
Значи Малкия Бил го е убил заради нас?
Не нарочно...
Но започна да го удря по-силно. Искаше да изкопчи нещо.
Изпърво Нед мълчеше, но после Малкия Бил тъй го заудря,
че той му каза кой си. Каза, че в действителност
името ти е Уилям Мъни от Мисури. Малкия Бил попита:
"Същият Уилям Мъни, който взриви жп-линията през 1869,
убивайки жени и деца?"
Нед каза, че си правил и много по-лоши неща,
че си по-безмилостен от Били Хлапето и ако пак го удари,
ще дойдеш да го убиеш, както си убил оня шериф през 1870 г.
Това обаче не го изплаши, нали?
Не, сър.
Дай ми пистолета си. - Защо?
Дай ми го!
Задръж го. Вече не ми трябва.
Повече никого няма да убивам.
Не съм като теб, Уил.
По-добре се връщайте, г-це.
Задръж цялата сума. Твоя е.
Нали щеше да си купуваш очила и хубави дрехи?
По-добре да съм сляп и одърпан, отколкото мъртъв!
Не се бой, Хлапе. Няма да те убия.
Ти си единственият ми приятел.
Вземи парите и дай моя дял и дела на Нед на децата ми.
Ако не се върна до седмица, да дадат половината на Сали.
Задръж останалото и си купи очила.
Ще идеш да убиеш Малкия Бил, нали?
Ако видиш хора, избягвай ги. Мнозина ще искат да те обесят.
А сега тръгвай.
ЕТО КАКВО СЕ СЛУЧВА С УБИЙЦИТЕ В ТОЗИ ГРАД
Ще го кажа само още веднъж, тъй че не ме питайте повече!
У частвалите в потерята днес
получават по едно питие от бюджета на общината!
У частвалите вчера също получават по питие!
Тишина! Значи питиетата стават две.
Но останалите са си от вашия джоб.
Ще тръгнем рано сутринта.
Ще ги преследваме чак до Тексас, тъй че не харчете много пари.
Ще се разделим на четири групи!
Ще огледаме всички ферми и следи в широк кръг.
Все ще открием някой, който е видял тия негодници.
Кой е собственикът на тая миризлива дупка?
Ти, дебелакът! Казвай.
Аз съм собственикът на заведението.
Купих го от Грийли за хиляда долара.
Дръпнете се от него.
Чакай малко! Стой!
Сър, ти си страхлив кучи син!
Току-що застреля невъоръжен човек!
Трябвало е да се въоръжи,
щом украсява кръчмата си с моя приятел.
Ти си Уилям Мъни от Мисури, убиец на жени и деца.
Така е.
Убивал съм жени и деца.
Убивал съм почти всичко, дето ходи или пълзи.
И съм дошъл да убия теб, Малък Бил.
За онова, което стори с Нед.
По-добре се дръпнете.
Господа,
остава му един патрон.
Когато го изстреля, извадете пистолетите
и го застреляйте като жалък негодник, какъвто си е!
Засечка! Убийте кучият му син!
Всички, които не искат да ги убият, да излязат отзад.
О, Боже! Ранен съм!
Не си ранен.
Нямам пистолет! Не съм въоръжен!
Вземи тая пушка.
Вземи я!
И патроните.
Ти уби Малкия Бил!
Наистина ли не си въоръжен?
Не съм!
Нямам пистолет! Никога не съм имал!
Аз съм писател! Пиша! - Писател?
Писма ли пишеш? - Не, книги.
Книги, значи.
Не е за вярване! Уби петима, съвсем сам!
Това е карабина "Спенсър", нали? - Точно така.
Кого застреля първи?
"При многоброен противник,
опитният стрелец първо убива най-точния."
Малкия Бил го каза. Сигурно първо него си убил.
Имах късмет с реда.
Винаги имам късмет, когато убивам хора.
Кой беше следващият? Клайд, нали? Уби Клайд.
Или може би помощник-шерифа Анди?
Мога само да ти кажа кой ще бъде последен.
Не заслужавам...
... да умра така!
Строях си къща.
Дали заслужаваш не е от значение.
Ще се видим в ада, Уилям Мъни.
Излизам навън!
Ще убия всеки, когото видя!
Ако някой стреля по мен,
ще убия не само него, но и жена му,
и всичките му приятели.
И ще му изгоря къщата!
Да не е посмял някой да стреля!
Чарли, давай! Застреляй го!
Вземи...
А, не! Не съм помощник-шериф!
И да погребете Нед както трябва!
И повече да не обезобразявате или да биете проститутките!
Или ще се върна и ще ви избия всичките, кучи синове!
Няколко години по-късно г-жа Ансония Федърс
предприе трудно пътуване до Ходжмън Каунти,
за да посети гроба на единствената си дъщеря.
Уилям Мъни отдавна бе изчезнал заедно с децата.
Според някои - към Сан Франциско,
където забогатял от текстилни изделия.
На гроба нямаше нищо, което да обясни на г-жа Федърс
защо единствената й дъщеря се бе омъжила
за известен крадец и убиец, ужасно лош и избухлив по характер.