ТРАНСПОРТЬОРЪТ
Хайде, бързо!
Да тръгваме!
Четирима сте. - Можеш да броиш, впечатлен съм. Карай!
Никой не променя сделката. Разбрахме се за 3 човека с общо тегло 254 килограма.
Това е новата сделка.
Като сме по-тежки, няма да ни стигне бензина.
Ще сипем още бензин. - Ако спрем, рискуваме да ни хванат.
Освен това, когато сме по-тежки, ставаме по-бавни,
а това дава предимство на полицията при преследването,
което увеличава вероятността да ни хванат, а аз не искам да ме хванат.
Нали и вие не искате да ви хванат? - Просто карай, иначе ще те гръмна!
Тогава кой ще кара? - Застреляй го, аз ще карам!
Няма да стане без кода за запалване.
Трима души, 254 килограма. Сделката беше такава.
Трима души, 254 килограма. - Коланите.
Виждаш ли какво означава добри амортисьори.
Време е.
Хайде!
Нямате нищо против да е навън.
Да отиваме до мястото на срещата! - Все още не.
Полицията! Ами сега? Направи нещо! Хайде!
Пистолетът, моля.
Полиция! Не мърдайте!
Даваш ми много. - Закарай ни до първо авеню.
Сделката беше до тук, не повече. Сделката си е сделка, правило номер 1.
Правилата са да се нарушават. - Не и моите.
Да тръгваме. Влизай в колата! Хайде, да вървим!
Вчера, четирима мъже ограбиха Инвестмънт Корп. Един бе убит пред нея.
Останалите бяха заловени, когато са се блъснали в таксиметрова кола.
Полицията съобщи, че са открити всичките откраднати 20 милиона евро.
Винаги съм казвал, че както човек се отнася с колата си, така и със себе си.
Вероятно е така, инспекторе.
Имате добро чувство за хумор за чужденец, г-н Франк.
Като французите, винаги на гребена на вълната. Карате ли?
Ако не практикуваш, губиш форма. Ще влезете ли за едно кафе?
Благодаря, но трябва да се отбия на доста места. Да съм точен, на 88.
Много са.
Толкова са регистрираните черни BMW 735 от 99 година.
Явно сред някои среди е много популярна кола.
Виждал си ги, идват от Италия, носят скъпи костюми,
имат млади хубави момичета с много бижута и омазани с грим. Те са от мафията.
Имало е обир, измъкнали са се с умело шофиране.
С черно BMW 735 от 99 година?
С фалшив номер. Ще останете ли в града? - Не за дълго.
Обичам Ница. Храната, риболова. Никъде другаде не е като Ница.
А жените. Предпочитам жените, защото не са лесни и са всякакъв тип. Нали така?
Аз лично обичам трудностите. - Не предпочитате ли да е по лесния начин?
Защо се интересувате?
Знаете ли, военните винаги са ме интересували.
Бивш военен съм. - Аз съм бивше малко момченце.
Сигурен ли сте, че нямате време за кафе? - Винаги има време за всичко.
Няма нищо, което да не си е на мястото.
Ще го приема за комплимент от човек, който обръща внимание на подробностите.
Може би ще намина по-късно за кафето.
Никога не пропускайте възможността.
Пол ми даде този номер. - Бъдете кратък.
Трябва ми превоз. - Слушам.
Една чанта, това е. - Размери?
Уточнете. - 1,50 х 50.
Тегло? - Не повече от 50 килограма.
Дестинация? - Ливингстън 25, г-н...
Правило 2, без имена.
Време на взимане? - 7:00 сутринта, предния вход.
Една чанта, 1,50 х 50м, 50кг, 250км, едно спиране за почивка.
40 хиляди, половината сега, другата после. Ако няма никой, пак я оставям.
Щом сключим сделката, няма да има никаква промяна.
Кое е това правило?
Правило номер 1. Ще сключим ли сделката?
Много си прецизен. - Транспортирането е прецизна работа.
Здравей.
Не мърдай, няма да те нараня. Само ще пробия една малка дупчица. Моля те.
Хайде, пий.
Добре.
Добре, достатъчно.
Да тръгваме.
Ще махна лепенката, ако пищиш ще те убия, разбра ли?
Трябва да пишкам. В колата ти ли искаш да го направя?
Добре.
Видя ножа ми, така че не пищи и няма да има проблем.
Няма да ти трябва устата, за да пикаеш.
Имаш една минута.
55, 54, 53, 52.
Нарушаваш правилата, Франк, а не трябва да го правиш.
15.
7.
2. Времето изтече.
Не ме карай да те изтегля.
По дяволите.
Не, моля те, недей.
Правило 3, никога не гледай пратката.
Надявам се, че пишкането ти е харесало, защото ще ти е последно за пътуването.
Виждаш ли какво става, когато нарушаваш правилата?
Закъсня. - Възникна малък проблем.
Нищо сериозно, надявам се.
Нищо сериозно.
Отвори ли пратката? - Правило 3, никога не я отваряй.
Харесва ми, правила. Не можеш да оцелееш без правила.
Чужденец си, нали?
Тук ти е добре. Висока класа, добра репутация. Не разбрах името ти.
Правило 2, без имена.
Разбира се.
Няма ли да ги преброиш? - Защо? Трябва ли?
Не, не. - Изпълних моята част.
Чудех се дали не може да пренесеш нещо за мен. Нали това правиш?
Доставяш без да задаваш въпроси.
Защо не?
Тегло?
Около килограм. - Дестинация?
Гренобъл, улица "дьо Лак" 306, г-н... Забравих, правило номер 2.
Харесва ми.
По дяволите!
Къде е?
По дяволите! Какво правиш тук? Искаш ли да пикаеш? Само това искаш.
Аз задавам въпроси, ти отговаряш. Без много думи, за да е по-ясно.
Коя си ти? - Казвам се Лаи и съм от Ки...
Зададох ти въпрос, ти отговори. Нищо повече, нито по-малко.
Искаш ли да опитаме отново?
Колко съм загазил? - Много яко си загазил. Тези типове...
Добър апетит.
Къде отиваш?
Да си легна. Не мисля трезво, ако съм уморен. Когато се наспя е по-добре.
Може ли да хапна? - Заповядай.
Удобно ли ти е? Тихо, пази силите си.
Само ми кажи кой го направи?
Транспортьорът. - Транспортьорът е мъртъв.
Не е.
Повярвай ми!
Вярвам ти. А полицията беше ли тук?
Не си им казал нищо, нали? - Точно така.
Разбира се. Не можеш да говориш.
Да се погрижим по-добре.
Набрах ги от градината. Надявам се, че нямаш нищо против.
Не знаех дали предпочиташ кафе или чай и направих и двете.
Надявам се, че харесваш саварини. Опитай.
Внимавай, топли са.
Хубави ли са?
Обичам тихи и спокойни сутрини. - Да, аз също обичам така.
И аз обичам тишината.
Извинявай.
Мляко ли търсиш?
Млякото е пред вратата. - Стой, аз ще го взема.
А ти си? - Новата готвачка.
Г-н Франк тук ли е?
Франк, важи ли поканата ви за кафе? - Разбира се, седнете.
Искате ли? - Домашни ли са?
Да. Ще донеса още.
Майка ми ги приготвяше сутрин. Все едно цялото ми детство се върна.
Понякога припомняте ли си го? - Не.
Прекрасно е. Спомените просто нахлуват.
Щяхте да сте страхотен полицай, истински джентълмен.
Мляко? - Да, моля.
Странно е какви неща си спомням. Регистрационни табели например.
Просто номера изниква в главата ми и помня на чия кола е бил.
Като тази например.
Моя е. - Памет.
Къде е останалата част от колата? - Надявах се вие да ми кажете.
Откраднаха я. - Открадната?
Отидох да напазарувам, когато излязох от магазина я нямаше.
Съобщихте ли? - Това беше първата работа за днес.
Как се прибрахте тогава? - Аз го докарах.
Видях го да върви пеша. - Опасно е да се взима непознат по пътя.
По лицето му ми се стори, че е мил.
Не видях кола отвън. - В гаража е.
Може ли да я видя? - Да.
Доста хубава кола за готвачка.
Някои хора не харесват германците.
Намират ги за агресивни, не харесват, че лежат по плажовете им през лятото.
Мисля, че всеки може да си вземе каквато кола поиска.
Мога да кажа, че това е доста добър избор.
Наистина не е зле.
Мисля, че моментът е подходящ да довърша доклада си.
Къде е останала част от колата ми?
Да, почти забравих. Разпердушинена е на малки парченца.
В момента отделят парчетата от двамата полицаи от частите на колата.
Не знаете ли нищо по въпроса? - Не.
Съжалявам за безпокойството.
Благодаря за кафето и спомените. - Заповядайте пак.
Ще ме изпратите ли? - Да.
Никога не вдигате шум около работата си. Такива са принципите ви.
Работата си е работа, но може би искате да споделите нещо само между нас.
Нямам какво да кажа.
Тогава предполагам, че вие сте сигурен в това, което правите.
Ти искаше да видиш, не аз. - Тихо! Моля те, трябва да помисля.
Снощи трябваше да мислиш. - Снощи сънувах кошмари.
Как някой нахлу в спокойния ми и хубав живот и го прецака.
Всичко, което докосне, се чупи и как зад нея е истинска катастрофа.
Добре, извинявай.
Все още се чудя дали искам да знам всичко или нищо за теб.
Какво? - Много е тихо.
Каза, че обичаш тишината.
Но не чак такава тишина.
Добре ли си? - Не.
Добре, да тръгваме.
Бягай, бягай!
Не стой там.
Франк!
Подай ми ръка!
Хайде, влизай!
Искаш ли да умреш? Влизай!
Не се тревожи. Добре ли си?
Стой тук.
Сложи си го.
Добре ли си? - Да.
Сигурна ли си?
Франк? Това твоята къща ли е?
Франк? - Да, предполагам.
Това си е моя работа.
Само едно правило. Едно просто малко правило.
Няма ли сухи дрехи в тази къща?
Не отваряй пратката. Ще си навлечеш само проблеми.
Франк.
Какво правиш?
Извинявам се за неприятностите.
Чакай! Какво правиш?
Не задавай повече въпроси.
Чакай, не искам да усложняваме нещата.
Всичко е много просто. Много просто.
Не ми е много ясно за къщата.
Ще ми обясните ли какво стана след като си тръгнах?
Разхождахме се на плажа, искахме да поплуваме. - Къде?
Няма значение. Имаше ли някой друг?
Не. Видя ли някой друг да плува?
Не, никой.
Значи се разхождате, плувате на безлюден плаж,
на място сте, където не виждате нищо и никой не ви вижда,
което прави невъзможно наличието на свидетели.
Когато си излязъл да поплуваш романтично, нима искаш свидетели?
И после? - Върнахме се, а къщата гореше.
Гореше си просто така? - Да.
Ами 5000-те патрона, които хората ми намериха около къщата?
Може да са объркали къщата.
Г-н Франк, хората с такова снаряжение, не бъркат хората, които посещават.
Кой желае смъртта ви? - Не знам.
Проблеми с някой клиент?
Нямам клиенти, оттеглил съм се и вие го знаете.
Хората не знаят кой съм и какъв съм бил. Оттогава минаха години.
Тогава мислите ли, че може да е някой от миналото?
Оставих миналото зад гърба си, когато дойдох тук.
Минало като вашето никога не се загърбва.
Връщам се след малко, не си тръгвайте.
Какво правиш? - Компютрите знаят всичко, трябва ти само паролата.
Да не си полудяла, това е полицейското управление!
Все се оплакваш. Освен, когато правим любов.
Ето. Виждаш ли?
Къде ще отседнете? - Не знам.
Братовчед ми има малък хотел.
Благодаря, но ще се оправим. - Без пари ще е трудно.
Не са много, но ще свършат работа. - Благодаря.
Къде отиваш? - Да видим този тип.
Късмет.
Няма ли да дойдеш? - Не.
Но те ти взривиха колата! - Ще си купя нова.
Събориха ти къщата! - Ще си я построя отново.
Опитаха се да те убият! - И за щастие не успяха.
Ще ти дам един съвет. Не знам в какво си се забъркала, нито ме интересува,
но сега те мислят за мъртва, затова може да започнеш на чисто. Ето съвета.
Започни на чисто!
400 души умират, наблъскани в контейнер на един кораб.
Баща ми, сестрите ми. Корабът пристига днес.
Ще направят от баща ми роб.
Единственият, който знае номера на контейнера, е онзи тип.
Много си добра.
Какво искаш да кажеш?
Като си видяла снимките вкъщи, си решила, че може да ме забъркаш в това.
Закуската беше извинение пред полицията. Една лъжа след друга.
Не всичко беше лъжа. - Кажи поне едно, което не е.
Това, което се случи между нас, не беше лъжа.
Бил си войник, работата ти е била да спасяваш хората.
Това е минало.
Какво означава това?
Омръзна ми усилията ми да отиват напразно заради хората, които ми дават работата!
На кого му пука? - Този път на мен ми пука.
Благодаря.
Здравей, изненада.
Сядай.
Искам да ти виждам ръцете.
Преди да минем по същество, ще ти задам един въпрос.
Защо се опита да ме убиеш?
Излъга ме. Отвори пратката, наруши собствените си правила. Какво да направя?
Да те препоръчам за нова работа?
Какъв е номера на кораба?
Г-н транспортьор, учтиво отговорих на въпроса ви, но на други няма да отговарям,
затова ви предлагам да ме убиете веднага... и да се прецакате.
Не мога да намеря нищо.
Франк, какво ти каза тя? За хора, наблъскани в контейнер?
Ще ти кажа, че Лъжа е идеалното име за нея.
Баща ти е тук. Това много ще му хареса.
Нали баща ти беше в контейнер? - Да... не, но други 400 са.
Не мърдай! - Тя е истинска разбивачка на сърца, Франк.
Имаш 10 секунди. Кажи ми или мозъкът ти ще се разпилее по бюрото!
Кажи сега, че лъжа! - Лаи, свали пистолета.
Не знам за какво говориш.
6,5,4,3,2. - 1, стреляй.
Лаи.
Бих ли убил собствената си дъщеря?
Хайде, Лаи, свали го. Да поговорим.
Тя си мисли, че натъпкваме хора в контейнери.
Не знам откъде ти е хрумнало подобно нещо!
Не се приближавай!
Ще убиеш ли собствения си баща? - Моля те, не прави това, с което се занимаваш.
Правя каквото правя, това съм, което съм, не мога да се променя.
Ако ще ме убиеш, убий ме.
Ако няма, разкарай пистолета от лицето ми!
Дай ми го. - Не.
Знам, че е невинен и има добро сърце. Все искаш да спасяваш невинни.
Сега имаш възможност. Хвърли пистолета и ще спасиш един.
Убийте го! - Не!
Полицията е тук. - Ами сега?
Отведете я.
Изпрати Лео, трябва ми тук.
За твое сведение, от 400 души в контейнера, 395 стигат живи.
Инспекторе, радвам се, че сте тук. - Какво е това?
Този човек използва дъщерята на партньора ми да ни изнудва.
Научил е охранителните ми кодове, за да влезе тук.
Искам да повдигнете обвинение в отвличане, изнудване и убийство.
Познавам този човек. - Работата ви е да знаете престъпниците.
Да се обадя ли на адвоката си? - Ще се погрижим за него.
Очаквам всички да дойдете в управлението и да дадете показания!
Адвокатът ми ще се радва да научи за това.
Лекарят каза, че няколко дни ще те боли глава, после ще се оправиш.
Къде са?
Мисля, че трябва да си по-загрижен ти къде си.
Трябва да си по-внимателен. - Трябва да се махна оттук.
Не мисля, че ще е лесно. Може да прекараш доста време тук.
Нападение над изтъкнат член на международна бизнес асоциация,
отвличане на дъщеря му, изнудване.
Съжалявам, Франк, бих искал да ти помогна,
но няма да стане, ако продължаваш по същия начин все да увърташ.
Бъди откровен, Франк. Поне веднъж искам истината.
Добре. Транспортират хора от Азия, натъпкани в контейнери.
Сигурен ли си?
Момичето ми каза. - Вярваш ли й?
Да.
Французите казваме никога да не вярваш на готвачката.
Тя не е готвачка.
Подозирах го. Франк, искам да стане както трябва.
Казваш, че не трябва да правим нищо!
Казвам, че ще започна разследване.
А дотогава 400-те души в контейнера ще са мъртви.
Какво мога да направя? Има закони.
Не мислиш ли, че понякога трябва да създадеш свои собствени закони?
Като теб ли?
Аз просто гледам да си свърша добре работата!
Да, знам. Затова ти се възхищавам, Франк.
Да, с твоята подготовка и тайните, които криеш.
Човек като теб може да разреши случая за колко време? 12 часа?
За по-малко. - За по-малко. Впечатляващо.
Ти си идеалния човек за тази работа. - Да, но ако бях навън.
Да, ако беше навън.
Ако мръднете, ще го убия!
Така ли транспортираш? Чудя се как още съм жив.
Ела да ми помогнеш.
Може би трябва да дойда с теб.
Благодаря, но сам е по-добре.
Това е много малка лодка, за да водиш голяма война.
Да, но е хубава лодка.
Франк, вземи го. Ще ти потрябва.
А може би не.
Всичко е наред, ето документите.
Карай по магистралата, завий по първото отклонение и отиди в склада.
Точно зад теб сме за всеки случай.
Лаи, къде беше? - Не те интересува.
Милата ми.
Похарчил съм купища пари да ходиш на училище и да научиш английски.
Поне може да говориш на него.
Мразя те.
Все още съм твой баща.
Махнете я оттук!
Дайте ми минута.
За мен беше удоволствие.
Да тръгваме!
Добро утро. - Добро утро.
Искам нещо вълнуващо. - Не е за туристи.
Аз не съм турист.
Обади се на този човек.
Къде отиваш? - Там долу.
Задръж.
Слизай!
Ръцете на тила! Хайде!
Наглеждай я! Ако мръдне, застреляй я!
Във водата. - Не съм в настроение да плувам.
Мърдай!
Как отрепка като теб се забърка с дъщеря ми?
Срещнах я в багажник, където ти си я набутал.
Не знаеш нищо. Мърдай!
Забърка се с неподходящото момиче, боклук!
Доставката ще бъде направена.
Дъщеря ми трябва да се примири с това и ако има късмет ще бъде жива.
Ако има късмет, може да те бутне камион.
Какво знаеш ти?
Тя винаги ще си бъде каквато е и изобщо няма да прилича на теб.
Ще бъде, но ти няма да си жив, за да го видиш.
Явно все пак няма да бъде.
Обърни се! - Искам да гледам.
За мен няма разлика.
Той беше негодник, не ми беше баща.
Вмести се във времето, Франк.
Явно съм те подценил.