ТРЕНИРОВЪЧЕН ДЕН
Време е.
Къде си?...
Хей,
какво правиш?
M-у-у-у...
Кажи: Татко.
Здравей малка каубойке.
Днес е много закачлива.
Трябва още да поспи.
Прекалено е гладна, няма да и се отрази добре. Да.
Трябва да вървя, да се приготвя.
Точно днес не трябва да забравяш това.
Всички казват, че имаш късмет.
Добре, благодаря ти.
Спи ли? - Да.
Спи като къпана. - Знам, че съм късметлия.
Тази задача не беше нищо особено.
Днес отивам в нов участък.
Днес ще видим кой ще има късмет.
Ало?
O, да.
Не се притеснявай, разбира се.
Давам ти го, тук е.
- Ало. - Хойд?
- Да, сър. - Приготвяш ли се да излизаш.
Да, вече съм на прага.
- Хойд? - Да, сър.
При всички патрули е различно. A при вас всичко е наред.
Добре е, че го казвате.
Чуй ме, има едно кафене на ъгъла с 7 и Витни.
Ще те чакам там в 10.
Ще съм цивилен.
Имаш ли някакъв неголям стандартен пистолет? -Не, сър.
Само стандартна полицейска "Берета".
Добре, вземи я.
Ще бъдем в офиса цял ден. Но знае ли човек, може да се отвори някаква работа.
Моите случаи понякога са агресивни. - Сър, исках само да ви благодаря за...
Всичко наред ли е?
Имам чувството, че утре е първият ми ден като играч във футболен отбор,
...а това е игра, за която не съм чувал през живота си, и ми обясняват къде е вратата.
Само че, това не е утре, а днес.
Сигурна съм, че всичко ще бъде наред.
- Така ли? - Да.
Добър ден, сър.
Не, нищо няма да поръчам. Благодаря.
Вземи си нещо. Аз черпя.
- Благодаря, сър. Но... нищо не искам... - Добре, човече.
Тук няма какво да се прави.
Мога ли да си дочета вестника?
- Извинете ме, сър... - Благодаря.
- Тогава, ще си поръчам нещо за ядене. - Не, няма. Пропусна възможността си.
Опитвам се да си дочета вестника. Моля те, млъкни.
Добре, нямам...
нищо против, да изям един черно-бял стек.
Разкажи ми нещо... Хойд.
- Нещо за мен? - Не, не за теб.
Просто някаква история.
Ако не можеш да си държиш устата затворена, докато си чета вестника...
ми разкажи история.
Не знам никакви истории.
Не знаеш нито една история? Добре, ще ти разкажа една.
Това е вестник, нали?
90% от съдържанието му са пълни измислици.
Но ми запълва времето. Затова го чета.
Защото ми запълва времето. Ти не ми даваш възможност да го прочета,
така че, ти ме занимавай...
с твоите глупости. Хайде, разказвай ми историйки, веднага.
- Задържахме дилър. - Задържахте дилър?
Къде ми е пистолета?
Дилър зад волана? O, Боже!
Изслушайте ме. Това е добра история.
Тогава бяхме на сватба. - Ние?
- Аз и Деби. - Коя е Деби?
Извинете. Деби Максуел, моят офицер-инструктор.
Твоят офицер-инструктор е била жена?
- Да, сър. - Добре, добре.
Много добре, много добре.
Каква беше? Черна, бяла? -Бяла.
- С лиценз за Лес. - Какво е това?
Лиценз за... Лес... бийка.
Лесбийка ли беше?
- Ами, ясно. Била е лесбийка. - Биваше си я Деби. Карай по-нататък.
- Добре. Беше много тихо. - Бум!
Никога не знаеш какво ще стане по-нататък. Там е цялата работа. По-нататък.
Добре. Беше тиха нощ. Карахме по Авенюто.
Аз карах.
Всичко беше спокойно. Изведнъж изскача една хубава кола.
Точно в този момент? Това е много подозрително.
Включвам буркана. Той кара още малко.
След това спира. Проверявам го дали е пил.
Пиян е.
Деби ме вика при колата, когато проверявах книжката му.
Показва ми, какво има в багажника.
Имаше две пушки 38-калибър. Всичко беше заредено, а патроните бяха разхвърляни навсякъде.
- Без майтап? - Да, без... И тогава...
Тя вика централата, а аз продължавам да обискирам колата.
После намерих половин килограм метал. Оказа се...
че този пияница е пуснат от затвора под гаранция, за търговия с наркотици.
И отива да си оправи сметките със своя бивш партньор.
Бум!
- Успяхме да предотвратим убийство. - Но го довършихте.
Невероятно.
Може да полудее човек.
Ти си бил с тази жена цяла година...
И най-невероятната история, която ти дойде на ум да ми разкажеш беше...
как сте задържали пиян.
И все пак не ти вярвам.
Пипаше я по задника, прав съм нали?
Знаеш, че е било така.
Дръпнал си я на задната седалка, a след тава си й го вкарал. И така много, много пъти.
- Чуй ме, аз съм женен. - Обаче, имаш пенис...
Надявам се, че имаш пенис. - Да.
Добре. Пениса стои ето така, нали така?
Отдясно и отляво на пениса имаш джобове.
В джобовете има пари.
Бръкни в един от тях, намери пари и плати сметката.
Вземи фиша от стъклото.
Качвай се, не става дума за нарушението.
Сложи го в жабката.
Това не е кола от нашия участък.
Разбира се, че не е. Това е цивилна кола.
Къде раздават такива неща?
В нашия офис, сладурче.
A сега да тръгваме.
Днес е ден за тренировка, офицер Хойд.
Това е за да не се удариш в земята и да гледаш тъпо, без да знаеш къде си.
Имам зад себе си 38 дела пред съда.
63 разследвания.
92 случая, които въобще не са за пренебрегване.
Началник съм на пет отделения. Имам 20 подчинени.
С петима от тях имам проблеми. Ти може да бъдеш номер шест.
Няма да ти бъда бавачка. Имаш днес, и само днес възможност...
да ми покажеш кой си, и колко струваш.
Ако не ти харесва полевата работа, слизай от колата ми...
връщай се в офиса и стой зад бюро.
Бъди каубой зад бюрото на дървен стол.
Слушаш ли ме? - Слушам.
Добре.
Защо искаш да бъдеш в отдела за наркотици.
Искам...
да служа на обществото и да го предпазвам от опасностите на наркотиците.
Да, да, но защо искаш да бъдеш точно в този отдел?
- Искам да стана детектив. - Много добре.
Ако останеш при мен, ще постигнеш това.
Ако вярваш на всички тези глупости, които ви говорят в Академията...
Това не действа в този квартал. Веднага ще те застрелят.
Ще направя всичко, което поискаш от мен.
Добре, ти си моят "черньо".
Отвори прозореца. От това ще започнем.
За да опознаеш улицата, трябва да я подушиш,
да я оближеш и да почувстваш вкуса и.
Как си с испанския?
Горе-долу.
Научи го, човече. Научи го.
Гледай внимателно. Тук всеки може да те застреля.
Даже в гърба. - По дяволите.
Какво, да бъда твърд ли, и веднага да ги ритам по топките?
Не. Така беше по-рано. Това е минало.
Сега по друг начин действаме, използваме ума си.
Черните и без това са по-мускулести от нас.
Мислиш си, че съм луд, нали?... Какво?
- Не знам, какво да си мисля. - Така ли?
- Да. - Добре.
Добре.
Дълго ли си женен?
- 5 години. - Така ли?
- Да. - Имаш ли деца?
Да, момиченце. На 9 месеца.
Аз ги имам четирима.
Момчета.
Ако искаш да имаш син, обади ми се. Ще се погрижа за твоята госпожа.
Ще стане от първия път.
Да не говорим за семейството ми.
Уважавам те за това.
Също съм женен и също имам кралица.
Помня още как беше, когато човек е млад...
и може да сменя жените всеки ден. Нали така?
- Слушай! Да не говорим за жена ми. - Точно за това става дума, разбираш ли?
Толкова си влюбен, че си глух и сляп.
По цял ден си представяш, какво ще стане ако не се прибереш вкъщи?
Дяволът, който е в теб не трябва да забравя за това.
Ако тези гниди от улицата разберат това,
и го открият, ще го използват срещу теб.
И ще се провалиш.
Никога не носи халката си по време на работа.
Говоря сериозно. - Добре, добре. Благодаря.
Какво става тук?
Бизнесът върви.
Виждаш ли там отзад.
Седи един човек и се прави на разсеян.
- Да. - Да.
Това е мой човек...
Моят човек, Нето.
Когато стане на 17 години ще убие някого.
Сега работи за мен. - Боже, той информатор ли е?
Как мислиш? Навсякъде имам очи и уши.
Някои изкарват пари за семействата си.
Други само се въртят наоколо.
Това не ме притеснява, но когато започнат сериозните неща...
Бум, бум, бум.
- Имаш ли му доверие? - Разбира се, че му имам доверие.
Измъкнах го вече един път от затвора. Беше много сериозна работа.
Ето ги. Ето ги...Тук са.
Погледни!
O, да.
Слез.
Хайде, слизай.
Погледни. Каква секси колица.
Така е.
Видя ли всичко? - Да, видях, видях.
Кога за последен път си арестувал престъпник?
- Преди няколко седмици. - Добре, трябва ти практика.
Изглежда, че това са деца от колежа.
Тук се учиш всеки ден.
Като истински курсант.
Най-важното е да не привличаш внимание.
Движи... се... близко до... тях. Тръгваме.
Бягай сладурче, бягай. O, да.
Полиция, горе ръцете!
Не мърдайте!
Ръцете на стъклото, ръцете на стъклото!
Вие, ръцете на различни страни!
Хвърли ключовете през прозореца! Хвърли ключовете през прозореца!
Ръцете на гърдите!
Добре, дай ми това, което си купи.
Не знаеш ли за какво говоря?! Марихуаната.
Дай ми я...дай ми я! Дай!
Добре, добре, добре.
Извинете ме, сър. - Млъкни, късно е за това.
А сега ми дай лулата от пода. По-бързо.
- Майка ми ми я подари. - Не ме интересува.
Или искаш да я занесеш в затвора.
Какво имаш още там? Цигарите, дай бързо! Бързо!
Хей, контролирай своите задържани!
Ръцете на стъклото, госпожо!
Ако го направиш още веднъж, ще ти разбия зъбите, нищо че си жена.
Ръцете на стъклото, бързо! Точно така!
Какво правиш тук? Не знаеш ли, че това е квартала на черните?
- O да, да... - Знаеш ли, че тук има банди?
Повече не идвай насам. Ако още веднъж те видя тук...
ще ти конфискувам колата...
и ще те накарам да се върнеш вкъщи пеша.
А момчетата от квартала ще помоля, да направят с гаджето ти влакче.
Знаеш ли, какво е влакче? Какво? - Да, сър. Да, сър.
Добре, господа.
Благодаря за съдействието ви.
Да тръгваме.
Учи се, синко.
По дяволите!
Обичам тези лайна.
Харесва ми как се движиш.
Добре си трениран. Гледай.
Това са лайна, а не марихуана.
Виждаш ли космите...
недопушена трева.
Класическа, мексиканска, трето качество стока...
от стрити брикети. Дай ми го.
Да, истински боклук. Отрепки.
Добрият детектив, който се бори против наркотиците трябва да познава...
и обича... наркотиците.
Ще ти кажа нещо повече...
Добрият детектив, борещ се с наркотиците трябва...
да има наркотици... в кръвта си.
- Искаш да пушиш ли? - Не...
но ти - да.
За нищо на света.
- Не? - Не.
- Какво, да не си обещал на Господ? - Не, това не ми влиза в задълженията.
- А трябва. - Не мога да го направя.
Пуши. - Не.
Това е изпит. Дръпни си.
Не, не. Чуй.
Станах полицай за да предпазвам хората от това.
Дрън, дрън, дрън.
Това не е кокаин.
Взимай. - Не.
Боже Господи. - Да... Точно така.
Ако откажеш на дилър на наркотици, вече щеше да си мъртъв.
Ако още веднъж изхвърлиш стоката на улицата,
ще изпратят на жена ти тялото ти, увито в знаме.
Какво ти става?
Знаеш ли какво ще ти кажа...
Не ми трябват такива умници като теб. Не ми трябваш в моя участък.
Слизай от колата ми. Връщай се откъдето си дошъл.
Новобранец.
Задник.
Дай го!
Ще го изпуша, дай го.
Искаш да го изпуша, ще го направя.
A-a-a...
Девствени дробове.
Сега си мъж, сега си пич.
Хайде! Хайде!
Млъкни, стой и чакай!
O, Боже.
- Лайнар такъв, изпуши го докрай. - Сега, почти свърших.
Да тръгваме, "черньо".
O-o-o...
По дяволите.
Добре ли си, човече?
Знаеш ли колко изпуши?
A между другото, кога за последен път си пушил?
В...12 клас.
Ние...
- Дърпали сте си трева? - Да, как позна?
Забравил си си цигарите в ученическата униформа.
Знам за твоите тайни. Всички имаме своите тайни.
И как е Вето?
Какво е Вето?
Разни...
забранени...
наркотични...
и токсични...
субстанции.
Това е, което имаше.
Тогава, какво изпуши сега? Чувстваш ли вкуса му?
- Не, никога не съм го взимал. - Направи го сега.
Защото ти го дадох.
По дяволите,
о, по дяволите...
Ако трябва да дам урина за изследване, ще ме уволнят.
Изследванията ще са след седмица. Дотогава всичко ще излезе от теб.
По дяволите.
- Бум!
Защо ми направи това?
Нали си голям.
Каза ли ти някой да пушиш това?
Ти сам взе решението за това.
Никой не те е заплашвал с пистолет насочен към главата.
Към главата.
По дяволите.
Добре. Стегни се!
Това е къщата на едно старо куче.
Да видим какво мисли за мен.
Как си, старче?
Как върви?
Как върви живота при теб? Нормално?
- Спиш ли? - Не, ти пък. Никога не спя.
Познаваш ме много добре. - Това е новият ми партньор, Джейк.
Влизай.
- Е, какво, какво ще пиеш старче? - Ще пием най-доброто.
Най-доброто за най-добрите.
Чух за твоята война във Вегас.
Нали на теб е обявена война. - Глупости. Всичко е наред.
Руснаците искат главата ти.
Застъпих се за теб. - Знам. Благодаря.
Хей.
Трябва ти лекарство.
За връщането към света, старче. - За връщането.
При теб се е появил истински новобранец.
Боже, Aлонзо. Какво му е?
Какво си му дал?
Най-добрата мексиканска трева.
Боклук!
Къде си израснал?
На север от Холивуд.
Каква е фамилията ти? - Хойд.
Хойд,
Хойд... Хойд.
Училището в "Стронг Сейвед".
Наистина.
Откъде знаеш? - Кажи, откъде?
Знам всичко за най-добрите играчи.
Извинете ме. - По дяволите.
"Стронг Сейвед", така ли?
Нищо не мога да направя за теб. Оправяй се сам.
Не ми се обаждай повече!
Хей!
Ето един виц.
Един човек излиза от вкъщи, и отива на работа.
Вижда един охлюв, който се търкаля на неговото Порше.
Взима го, хвърля го над покрива на колата върху камъните.
Охлювът пада на камъните, рикошира и...
черупката му се чупи, и отива по дяволите...
а той се озовава на тревата.
Лежи си той. И умира.
Но...
Все пак не умира. След известно време започнал да пълзи.
И един ден...
охлювът изпълзял на терасата пред къщата.
И най-накрая, някъде...
след една година пълзене...
малкият охлюв отново изпълзява на Поршето.
Човекът излиза от вкъщи, като всеки ден.
Вижда пак охлюва.
Гледа го...
И казва.
"Какъв ти е проблема, по дяволите?!"
Това не е смешно, абсолютно не е смешно.
Защо тогава се смееш като не е смешно?
Не знам.
Хей, хей...
Когато разбереш този виц, ще разбереш и същността на улицата.
Това е пълна глупост. Не го слушай. Не е човек, от който можеш да научиш нещо.
- Вече я разбрах. - Наистина ли?
Да.
Искаш да кажеш, че си разбрал смисъла на улицата? - Ами, да.
Улицата, това са усмивки... и сълзи.
Остави чашата на място. Какво говори той, по дяволите.
Почакай Aлонзо, почакай...
Усмивки и сълзи.
Усмивки и сълзи... Усмивки и сълзи. Разбирам те.
Трябва само да се контролира...
да се контролират усмивките и сълзите.
Защото, това е всичко, което имаш. И никой не може да ти го отнеме.
По дяволите.
Какво мислиш за това, старче.
Този новак ще се справи ли с работата под прикритие?
- Ти беше същия като него. - Какво?
Същият глупав кретен.
Все едно някой е направил от теб копие и го е боядисал в бяло.
Усмивки и крясъци.
Ще издържи седмица, а може и да не издържи.
Връщам се в офиса.
Благодаря за питието, старче.
Винаги се радвам да те видя, старче.
- Така е, сър. - С какво се занимаваш?
Седя си вкъщи.
Събирам пари за моята мечта.
Филипините. Само един път да отида там, нямам намерение да се връщам.
Прекрасно, може да ме поканиш на гости.
Хей.
Отвори очи. Ще се почувстваш по-добре.
Бум.
Хайде, изправи се.
Кой си ти?
Аз съм Зиг Заг, a ти, кой си по дяволите?
Аз съм ченге, човече. Внимавай!
Само да не застреляш някой.
Вземи си бира за равновесие.
Пийни си малко. Ще се почувстваш по-добре.
Вече съм по-добре.
- Спри. - Какво?
Спри колата! Спри колата!
Видях нещо. - Успокой се.
- Спри тази проклета... - Добре, само се успокой. Успокой се.
Хей, хей.
По дяволите.
Стой, полиция! Махни се от момичето.
Махни се от нея. - Сега и тебе ще те оправя.
Нищо лошо не сме направили.
Мръсник!
Шибана свиня.
Всичко наред ли е, Мохамед Али? Връщай се, каубой.
Свърши си работата. Добра работа.
- Благодаря за помощта. - Да, трябваше да го застреляш.
Хей, хей? Спокойно, спокойно. Почакай малко.
Разкарай се!
Отивах на училище, a тези двамата задници ме нападнаха.
Успокой се, успокой се. Става ли? Добре ли си?
Не, не съм добре. Виж ми само носа.
Какво му е, малко кърви. Ще си сложиш лед. Всичко ще бъде наред.
Какво правеше тук?
Със сигурност си взела "спийд".
Защо не си на училище?
Отивах на купон на плажа, при братовчед ми. - Май на купон за курви.
Къде, казваш, че живее братовчед ти?
Сил Сайд Трес, и вие го запомнете.
Твоят братовчед сигурно се чуди къде си.
Взимай си нещата и си върви вкъщи.
- Почакай... - Казах вкъщи - веднага!
- Трябва да запишем показанията й. - Тръгвай, тръгвай.
Да ви вземат дяволите, задници.
- Какво, да го пуснем ли? - Да продължаваме да го бием ли?
Давай, смело. Да защитаваме и да служим.
Мога да ги бия колкото си искам,
но трябва да ги разкараме от улицата.
Чуваш ли?
Къде искаш да ходиш? В къщи или в затвора?
A-a-a.
Там те чака килията с педалите. Бил ли си някога в такава килия.
Вкарвали ли са ти го до ташаците? - Да го лапаш, педал.
От това започва всичко.
A ти, какво ще кажеш?
Какво е това?
Абсолютно нищо? Нищо ли?
Къде живееш? - Нямам дом.
Никакъв ли?
Но имаш пари.
O...Лъжеш ме.
Лъжеш ме.
Ще те накарам да изядеш това.
Ставай, ставай!
Ставай, по дяволите!
Така значи, а?
Обърни се, задник, обърни се.
Значи, обичаш да насилваш малолетни.
Обичаш да насилваш малолетни. Така ли обичаш да постъпваш?
Да или не? Обичаш да насилваш малолетни.
Обичаш да го правиш, така ли? Не ме лъжи!
Каза ми: "Направи ми чекия, педал".
Така ли каза?
Погледни ме.
Ако добре съм запомнил, трябва да ти направя чекия.
Това ли ми каза?
Каза ми: "Направи ми чекия, педал". Не ме лъжи!
Не ми ли каза това? Което значи, че лъжа.
"Направи ми чекия, педал". Не си ми казал това?
Това значи, че съм лъжец.
Лъжец ли съм?
Какво? - Моля, не, не...
Спокойно.
Свали си панталона.
По-бързо.
Избери, какво искаш.
Ще направя това, което искаш.
Вземи решение, какво да ти оставя.
Добре, добре.
Ръцете на главата!
Затвори си очите!
Имаш късмет, че имам друга работа.
Защото, иначе щях да ти нанижа яйцата на пениса...
педал.
Да. Жаден съм.
Пие ми се бира, а на теб? Искаш ли бира?
Добре, ще ви оставя тримата. Ще се оправите сами.
Шибана свиня.
Ако нямах белезници, щеше да остане от теб само мокро петно, педал.
Успокой се, по дяволите, човече!
Ще ти счупя главата! Защо така стоиш, свиня такава? Хайде!
Момичето е на 14 години.
И какво от това, щеше да стане жена, ако бях й го наврял...
Къде отиваш, педал?
Искаш ли бира.
- Не, не искам бира. - Не?
Ядосан ли си?
За реквизиция 60 долара.
Вземи. Запиши ги като доказателство.
Можеш да се върнеш и да арестуваш заподозрения.
Нищо не знам. Нали ти ги пусна.
- Аз съм ги пуснал? - Да, ти ги пусна.
Ако искаш да тичаш с пистолет по улиците, стани патрул.
Това е разследване.
Ние сме професионалисти, майстори в занаята. Ясно ли ти е?
С такива неща не се занимаваме. Хващаме само големите риби.
A между другото, ако ме нямаше щяха да те убият. И даже нямаше да се замислят.
- И затова, тяхното място е в затвора. - Защо?
Нямат нито пари, нито дом.
След няколко дни сами ще се закопаят. Боже, какво още искаш?
- Справедливост. - А това, не беше ли справедливост?
- Улична. - Какво й е лошото?
Нека, животинките сами да си прегризат гърлата.
С божията помощ. Така ли?
За нещастие не всичко е идеално.
Добрите умират първи. Така ли?
Ученици...
майки... бащи.
Заблуденият куршум без да подбира, натръшква всички.
За да опазиш овцете, трябва да хванеш...
вълка.
A за да хванеш вълка трябва да бъдеш самия ти вълк. Разбираш ли?
- Какво? - Казах...
че за да запазиш овцете, убиваш вълка, по дяволите!
Чуваш ме, но не ме слушаш! - Както кажеш.
Какво значи "както кажеш"?
Кажи ми само едно нещо. Винаги ли, когато арестуваш някого си така зает,
че не можеш да го вкараш в затвора.
За какво говориш? Имаш ли някакво понятие за това.
Просто имаш празно място между ушите си. Благодарение на такива хора като мен са пълни затворите.
Съдията затвори повече от 15 хиляди души по време на цялата ми служба,
опирайки се на моите показания.
Това е много показателно.
A ти колко престъпници си хванал, а?
Ами, това не е моя работа.
Повече няма да пуша тези лайна.
Вече го разбрах. Сложи го в жабката.
И сложи там също 60-те долара.
По-късно ще ни потрябват. Това е по-добре от...
кредитна карта.
Хей?
Каквото и да ти говоря... ти постъпвай както трябва.
Приличаш ми на мен самия, когато се опитвах да променя света, гонейки мръсници.
Честно казано, ти се държа там доста смело.
Благодаря.
Видях какво го направи оня.
Мислех, че това не е нормална процедура в полицията.
Да, за малко не ме убиха там.
И ти направи това, което трябваше. Така ли е?
Направи това, което беше необходимо в дадения момент.
И беше добре.
Така постъпва вълкът. Ти вълк ли си?
Само така, вълк.
Само така, куче.
Не. Казах вълк, не петел. Вълк.
Това е петел. Направи го като вълк. - Върви по дяволите.
Дай ми бира! - Това е вече друга работа.
Моят "черньо".
Имаш набито око, Хойд.
Ти... имаш набито око.
Ако бъдеш по-мъдър на улицата... доста хора ще изненадаш. Гарантирам ти.
Край с престъпността.
- Какво ти трябва, човече? - Крек...
За 20 долара. - Крек?
Да.
Ти какво си мислиш! Смърдиш на ченге от километри.
На шибан педал ли ти приличам, чернилко?
Шибай се, новак такъв.
Заеми се с него, куче.
Какво искаш да...?
Престани, човече.
По дяволите.
Хей, ти?!
Спри! Хей, ти! По-бавно!
Полиция, спри! Полиция!
По дяволите!
Махай се от тук, махай се! Махай се!
Ще се обадя на полицията.
Спокойно, полиция. Успокойте се.
Хей. Казах "спри". Казах: "спри".
Добре. Спокойно, спокойно.
- Тихо, тихо. Добре. - По дяволите!
Обичаш тези лайна, така ли?
- Изправи го, изправи го. - Мръсници. Скапаняци.
Сам си го направи.
Краката му, човече! Вдигни краката му. Вдигни ги.
Какво искате от мен? Нямате ли си друга работа?
-По-спокойно.
За кого работиш?
Шибай се. Не работя за никого. Инвалид съм.
Не лъжи. Продаваш крек. Знам това.
Нищо не продавам. И нищо не знаеш.
- Някаква дрога? - Никаква.
Но намерих това.
Откъде го имаш?
O, не. Това не е мое. Той ми го подхвърли.
Жалко, че краката ми са неподвижни, защото така щях да ти сритам задника...
Колко жалко.
За кого работиш? - Казах ти, че за никой.
Защо, по дяволите се заяждаш с мен.
- Откъде имаш дрогата? - Нямам дрога.
Свърших с това.
Къде е дрогата?
Отвори си устата. - Ти да не си доктор?
Да, зъболекар. Отвори си устата.
Дигни си езика.
Нищо няма у мен. Твоят партньор вече ме обискира.
Чист съм. - Така ли?
Имаш ли химикалка? Химикалка?
Значи ли това, че там няма нищо.
Да? - Нищо, човече.
Тогава ела тук.
O Боже.
По дяволите. - А това какво е?
- Шибан крек. - Точно така.
Порции крек. Едно, две, три,
четири, пет, шест.
С това тук, отиваш веднага на ниво федерални.
Имаш много крек... И оръжие.
Знаеш, че ще ти лепнат 10 години за едното нищо.
Знаеш ли това? A сега ще ми кажеш имена.
- Не съм доносник. - Знам, че не си доносник.
Кажи име.
Вече ти се събират 40 години.
Вкъщи ли искаш или в затвора.
- Един тип от квартала. - Кой?
Негър с прякор "Сендман". Нищо повече не знам.
- Сендман? - Сендман.
Видя ли, че беше лесно.
- Махни му белезниците. - Страшно ще загазя.
Доказателствата ще вземеш ли?
- Да вървят по дяволите. - Много добре.