ВСЕ ОЩЕ МЕ НАРИЧАТ СВЕТАТА ТРОИЦА
Е, какво става?
Ами почти е готов.
Ти си представител на закона?
- От Денвър, а? - Да, от Денвър.
Сега ще ни арестуваш ли?
Не, просто много бързам да пресека пустинята като вас.
Май е голяма навалица в пустинята.
Уплаших се за малко.
Не се съмнявам.
Случайно да имате муниции? Имах малко, но свършиха.
Благодаря.
Забрави! Това е най-малкото, което мога да направя за колега.
Добре се пошегува. Хванахме се.
Да ти кажа честно, когато видях оръжието, насочено към мен
си казах: "Момчета, това не може да е...
...истина."
Хвърлете коланите.
Доведи конете ви. Вържи ги за седлото ми.
- Скункс! Защо правиш това? - Защо не?
Сега просто седнете там и се кротнете.
Ей,... боба.
Ей,... искаш да ни умориш от глад ли?
Добър боб! Кой от вас го сготви?
Празна е!
Е,...
Ето!
О, откажи се!
Ще си платиш за това! Не си по-добър и от хиена!
Моите комплименти за готвача. Бобът беше добър.
Там трябва да има аванта.
- Побързай, Денър, умирам от глад. - Е, чакай да сготвя боба, де!
Почти е готов.
Горкият Сам. Трябва да е било здрав удар.
Вдигай си ръцете!
Какво каза?
Казах вдигай ги!
Ако си търсиш дупка в главата, с радост ще услужа.
- Не струвам скъпо. - Това пък какво беше?
Нали се сещате... закона! Може би сте рейнджъри?
Плащат ли нещо за залавянето ти?
Колко струваш, 500?
Ами не още! Току-що започнах. Но съдията Патрик ми каза,
че ако продължавам така, ще струвам 1 000!
Засега са само 50.
50 долара!? Как го постигна, крадейки пилета ли?
Не!
Пуйки!
Свали ги, пуйко.
Спокойно, не сме никакъв закон. Сядай.
Между другото, виждал ли си някой насам?
Не. Преследваха ме, но се отказаха, когато поех... през пустинята.
И си се измъкнал с тази кранта?
Защо? Какво й е лошото?
Ами не е точно красавица.
Не! Не е точно. Но е проклето добър кон.
Ще видим това малко по-късно.
Какво му става? Да не е болен?
Не. Имаше спречкване и оттогава си е така.
- Кой го направи? - Един гладен бизон.
- Звучи наистина зле. - Да. Така е.
- Да, но пък и той никога не е бил много умен. - Да, така е.
Знаете ли, чувал съм, че ако такъв човек го ударят отново,
както и станало първия път, той си връщал ума.
Да, аз също съм го чувал.
- Знам, че е факт, защото чичо ми... - Чичо ти?
Той удари баща ми точно тук, в главата.
После го удари пак, за да го довърши,
но баща ми, вместо да падне, отвърна и нокаутира чичо ми,
въпреки че му е брат.
Защо не опитате?
Спокойно. Хайде. Стани.
Съжалявам, стари приятелю. Може да те заболи, но е за добро.
Виждаш ли, съгласен е.
Кой го направи?
Е, не винаги има резултат!
- Да, аз чух същото нещо. - О, вдигни го и спести глупостите.
- По-полека, човека не е добре. - Сложете го тук долу.
- Ами тогава, беше ми приятно и благодаря! - Да, но конят ти.
- Какво? - Конят ти,... крадецо на пуйки.
- Нямам възражения... - И аз това си помислих!
...доколкото той няма.
Ти какво ще кажеш?
Той каза не.
Предполагам, че сега ще трябва да се отстреляме, нали?
Да, точно така, синко.
Хей, шефе, нещо против да се погрижа за него.
Целият е твой. Просто го очисти и да сядаме да ядем.
Довършвай го. Бобът е вече готов.
Хайде, давай.
Хвърлете боба, ъ-ъ, пистолетите.
Нека седнем до камъка.
Ей, това е последния ни боб.
Всичкото сам ли ще го изядеш?
Няма да ни убиеш така хладнокръвно, нали?
Честно да ви кажа не знам.
Нов съм в това. Вие какво бихте направили в тази ситуация?
На твое място щях да си продължа и да забравя цялата работа.
Ние просто се шегувахме. Нали?
Но вие ме обидихте.
Ще ви кажа какво. Вие, момчета се сбивате
и онзи, който остане на краката си, ще бъде пощаден.
Давайте!
Хайде, момчета.
Хей, внимавай!
Противен живот е този на такава земя. Горкият Чарли.
Стига си се оплаквал!
Още една дума и ще те смачкам като гущер!
Чарлс, побързай с ведрото с вода.
Ей, Пърл, ела тук.
За какво? Проклятие.
Ще видиш за какво, просто ела.
Няма време.
Е, за теб това е сигурно. Вечно ме викаш.
Правя баня на момчето, а ти ме викаш.
Ако го оставя сега, сигурно ще се изкъпе следващата пролет.
Какво има сега?
Да не получи пак удар?
Вече съм почти мъртъв. Ще се отърва от това място.
Тринити!
Глей го ти! Моят койот се върнал да види старите глупаци.
Има лицето на баща си, но е кожа и кости.
Къде беше през цялото време, сине?
- О, наоколо. - Защо не писа на майка си?
Защото не знам да пиша, а ти не знаеш да четеш.
Мда, добро оправдание.
Хайде да влезем. Имам малка изненада за теб.
Ей, Бамбино, тук има човек, който сигурно искаш да видиш.
Здрасти.
Проклятие, не се ли радваш да видиш брат си?
Неее!
Знаеш, че Бамбино е прав, Пърл.
Този класов койот загуби цяло проклето стадо коне.
Ти щеше да направиш същото.
Сядайте на масата и млъквайте.
А ти, малкия ми лъв, измий се, за да заприличаш на човек.
- Заминаваш ли вече? - Ако ти оставаш, да.
За какво говориш?
Чуй ме, ако бях на твое място, щях да го удавя във ваната.
Хей, няма да се вържеш на акъла на стария, нали?
- Мамо! - Добре, мир на хората и добра воля.
Така че спестете ми разправиите си, каубойци. Време е за ядене.
Боже, не съм виждала толкова недружелюбни родни братя.
Последните такива, които видях, увиснаха на бесилото.
Бамбино, трупясвай се тук долу и стига говори.
Ето.
Това е за мен.
Изглежда толкова хубава!
Какво е това?
Не знам, не съм сигурна.
- Прилича на орел. - Възможно е.
Не го докосвайте преди да кажете молитва.
Ето пак започва с тази религия!
Винаги се опитваш да... - Не го казвай, татко.
Скъпа госпожо, горе в небесата
и ти си майка, също като мен
и затова искам да ти кажа,
ти имаш син, за който също си се тревожила,...
така че ме разбираш,
когато те моля да пазиш моите момчета.
Ще разчитам на теб, м?
Амин.
Казах, амин, отрепки!
- Амин. - Амин. - Амин.
Чакай.
- Яж си храната си, по дяволите. - Аз за воденичката.
Да пийнем, момчета.
Хайде.
За смазване на гърлото. И нека добрият Господ...
О, остави го на мира, а? Вероятно сега яде, точно като нас.
По-добре да ни пази...
Върни ми я обратно.
Момчета!
Не мислите ли да се установите
и да предявите претенциите си за тази земя?
- Да направим какво? - Да работим?
Рабо-, не, не е задължително. Но можете да се ожените.
Казват, че имало две красавици в кръчмата,
които не биха искали нищо по-добро от избор на съпруг.
Да, сър, и от тях ще излезнат най-добрите съпруги!
Истина е. От тях ще излезнат най-добрите съпруги.
Трябваше да видите майка си в деня, когато се оженихме,
защото ти беше твърде млад, за да помниш, беше само мъниче.
А ти още лазеше.
Но направо разтърсихме кръчмата.
И още мога да я видя. Тя беше в червена рокля,
със задника й стърчащ и се хилеше, толкова щастлива,
а защо беше толкова щастлива, защото си омъжваше задника.
Хубаво.
Вместо да преследваш тази въшка наоколо,
какво ще кажеш да ни донесеш още една бутилка.
Задникът значи.
- Мери си приказките за мама! - Ти си мери твоите!
Имаме посетители.
Колко?
Четирима.
Има ли шериф сред тях?
Не.
Как изглеждат?
Не мога да кажа.
- Лицата им са покрити. - Спокойно, момчета.
Ти ще се погрижиш оттам, а?
Виж за допълнителни муниции под седлото.
Да, добре, ами внимавай, като сядаш на него.
Виж кой бил тук!
Светът е малък, а? - Да.
И малко пренаселен.
Сваляйте коланите!
Ти също!
- Добре! Навън. - Чакай малко, скъпа.
О, забравих!
А, ето къде са.
Добре, може да си вървите. - Хайде! Мърдайте!
Мърдай! Хайде, отивайте там!
- Не. - Мърдайте! - Не, той е... - Да, той е малко по-...
Слушай, госпожо...
Ако си още веднъж си отвориш устата, момче, ще я напълня с олово.
- Ето, пий. - Благодаря, скъпа.
Момчета!
Старият мърморко тук иска да говори с вас.
И не разчитайте да се измъкнете, той изглежда доста разбит.
- Ще го изпращаме ли? - Не, това е обичайната атака.
Но както изглежда, може да е последната.
Съберете се, момчета.
Слушайте, момчета,... тези часове са ценни,
но това щедро старо сърце мое
може да спре да тиктака всеки момент вече.
Но преди да си отида,
искам да се уверя, че ще има добра цена за главите ви.
Ти ме тревожиш, синко.
От години вече си влачиш гъ-...
си влачиш гъза наоколо в тази носилка и още не си обучен.
Чувам, че имаш добър изстрел,
но никога не съм те виждал да носиш плячката в ръцете си.
Съветвам те да станеш крадец на коне.
Това е добра и трудна професия.
Но за един ден няма да станеш добър конекрадец, ше знаеш.
Погледни Бамбино. Той е хванал правилния път.
И въпреки че има още много да учи,
той ще стане велик конекрадец някой ден.
И момчета,... обещайте ми, че отсега нататък
винаги ще работите заедно.
Какво?
Грижи се за брат си. Млад и зелен е още. Обучи го.
Защитавай го, все едно е твой...
...брат.
Сигурно се шегуваш.
Аз трябва да защитавам себе си от него.
О, остави го да си рита ведрото на мира.
Добре, ще го защитавам, но...
или ще се държи както трябва, или да си хваща пътя.
И никакво влачене в онази твоя носилка.
Добре, щом това искаш.
Да! Това искам.
Хвърляй му по едно око. Той е просто бебе с краче в устата.
Не се тревожи. Ще се грижа за него.
Пърл, това иска ново уиски. Всъщност, направи ги две уискита.
Просто донеси бутилка уиски.
Ти не искаш уиски, нали?
Не можеш ли да седиш на седлото като нормален човек?
О, изморявам се по този начин. Накъде отиваме?
На север.
- Защо на север? - Защото аз казвам така?
Имам право да знам, не е ли така?
Не, нямаш! Или правиш каквото кажа, или те зарязвам.
Нищо не съм направил.
Ей, събуди се! Има малко работа там.
Покрий се.
Защо?
Правило № 1: Когато нападаш дилижанс или каруца
си скриеш лицето, за да не те познае никой, ясно? - Ясно.
- Нямам достатъчно сила. - Стига се оплаква. Опитай пак.
Влизай вътре!
Побързай! Качвай се в колата. Бързо.
Стойте където сте. Никой да не мърда.
Горе ръцете!
Да! Вдигай ги. Вдигай ги!
- Защо, по дяволите, стреляш? - Да те прикривам.
Хайде, вдигай ръцете.
Ако вдигне ръцете, ще изпусне детето.
Млъквай.
Добре. Давайте златото. И без номера.
Цялото богатство, което имам, го държа в ръцете си, сър.
Отиваме на запад, да потърсим работа.
Търсел работа... Имам добра причина да те гръмна само за това.
- Иди претърси каруцата. - О, моля ви, мистър, ние...
Тишина.
Колко е стар този кон?
Стой на място, ще те гръм-...
Казах "здрасти".
Здрасти.
Ти,... ти извън закона ли си?
Ами, при... при тези обстоятелства май да.
Но ние нямаме нищо. Ние сме само фермери.
Вие сте само... Съжалявам за това.
Ей, побързай там вътре.
Ще оправя нещата. Просто стой спокойно и не се притеснявай.
Ей, идваш ли?
Какво откри?
Една стара жена, малко дрипи и малко гранясал хляб.
Така никога няма да можеш да оправиш колелото.
Заседнали сме тук вече 3 дни и малкото ни е зле с коремчето.
Да, виждам какво искаш да кажеш.
Трябва да стигнем до града, за да потърсим лекар.
Доктор, а? Значи имаш пари, койот такъв.
О, ще продадем колата, ако е необходимо.
Това е нелепо.
Млъквай! И ми помогни.
Готов ли си? - Да.
Едно... Две.
- Побързай. - Дръж се.
Забравих старата дама вътре.
Побързай, де!
Колелото е тежко.
- Готово! - Не беше толкова трудно, а, беше ли?
И не забравяйте после да закрепите колелото.
Дай им малко пари.
- Мога ли...? - Всичко е наред.
Много сме ви задължени, сър! Ако всички бяха така щедри...
Да, знам. Ако престанеха да крадат, щеше да е по-спокойно.
- Слушай, Бамбино... - Млъквай и не ме наричай Бамбино.
И как да те наричам?
Благодаря!
Размърдай се.
Това за старата жена ли беше, а?
- Отидоха ли си? - Така изглежда.
Най-странната двойка извън закона, която съм виждал?
Дотук добре, а?
Може и по-добре, ако търсиш това.
ЮГОЗАПАДНА БАНКА
А ако търсиш нещо лошо, ето го.
Как си, шерифе?
Преди всичко опитай да не привлечеш погледа му. Покрий се.
Да, добре.
Хвърляйте им по едно око. Нещо не ми харесват.
Добре дошли в Таскозо, момчета.
Тук, откъдето започва истинския запад.
Каквото и да търсите, сте избрали правилното място.
- Погрижи се за коня. - И добре се погрижи за този.
По-добре да потърся оръжеен майстор.
През това време разгледай наоколо. Виж какви са възможностите.
Ако те засърбят ръцете, просто ги почеши.
Бог да ви благослови, братя.
Благодаря ти, стари човече. Ще се видим в кръчмата.
Не съм поръчвал пиене.
Хей, барман.
- Какво искаш? - Дай едно питие.
- Искаш да поиграеш, а? - Не сега. Уморен съм.
Доста спокойно градче, от това, което видях.
- Кажи го още веднъж и ще развалиш магията. - Защо?
Защото самият Уайлд Картър е в града.
А не е нужно да ти обяснявам кой е той и момчетата му.
Уайлд Картър? Кой е той?
Картоиграч. Професионален.
Мами, когато няма късмет. Но не му го казвай, докачлив е.
Може да го видиш как играе в кръчмата.
Но внимавай да не се вторачваш в очите му, това го изнервя.
Хей, мистър, не искаш ли оръжието си?
Къде отиваш?
Знаеш ли кой е той?
Уайлд Картър и е професионалист.
E, и? Да се страхувам от него може би?
Имаш ли две банкноти?
Това е приказка.
Какво искаш?
Искам да казвам на хората, че Уайлд Картър е играл с мен.
Може ли да играят петима?
Най-високата карта раздава, нали?
Без цепене.
Аз съм пас.
Отварям с 30.
Твоите 30 плюс...
Отказвам се.
Това е моя ръка.
Нека видим картите, приятел.
Добре, какво ще кажеш да спестим надувките, а?
Влизам с 10.
Нека бъдат 50.
100! Ако искате да останете.
Две.
На мен също две.
Аз не искам.
100!
Ако нямате нищо против, вдигам на 200.
Бих казал, че мамеше.
- Така ли мислиш? - Да, така мисля.
Питиетата са за от мен, момче.
Давай да се махаме.
Когато оловото те удари, ще боли по-малко, ако глътнеш уиски.
Дай на джентълмена двойно. Тогава няма да усетиш нищо.
Продължавайте.
Искаш ли да го видиш още веднъж? Трудно се хваща от първия път.
Стига вече.
Схвана ли?
- Значи мислиш, че нещата така ще приключат? - Да, така мисля.
Ще си платиш за това.
Е, братко?
Това е добро начало.
Колко спечелихме?
Искаш да кажеш колко спечелих аз. Ти загуби според мен.
Добре. Дръж и моя дял.
До скоро.
- Благодаря за всичко пак. - Довиждане, сър.
Свети Моисей!
Здравей.
Казах, здравей.
На мен ли говориш?
Какъв късмет, че се виждаме пак.
Искахме да благодарим, че ни ограбихте.
О, исках да кажа, че ни помогнахте.
Ами... това не беше точно обир. Беше...
...нещо като дълг.
О, мога да различа кой е извън закона.
Ами, всъщност, ами... мисля, че мога да ти кажа.
Ние сме на специална мисия, сещаш се, едни от онези.
О, вие сте... вие сте федерални агенти?
Ами... и да, и не.
Не точно федерални,... но...
Хей, вие в града ли сте спрели?
Ако търсите работа, това е вярното място. Където запада започва.
Но тук няма място за нас, фермерите.
Мисля, че ще продължим към Сан Хосе.
- Сан Хосе? - Да. Сан Хосе.
Чудесно място, Сан Хосе... Където запада...
наистина хубаво.
- Ако пак започне, доведете го. - Благодарим, докторе.
- Е, довиждане, мис и... късмет. - Не бързайте.
Бих искала... родителите ми да знаят, че не си престъпник.
Мамо, татко. Това е...
А стига, това е джентълмена, който ни помогна да оправим колата.
Познахме го веднага. Нали така? - Да.
Много сме ви задължени, мистър...?
Не мисля, че ще ни каже името си.
Разбираш ли, той е федерален агент и е на работа.
Да, мътен лош бизнес се върти тук и правителството иска да разбере.
Затова сме тук.
Не казвайте на капитана, че ви казах за това. Много е строг.
Здравей.
- Има ли някакъв проблем? - Не се тревожете за нас, капитане.
Знаем как да пазим тайна.
Браво на вас? А малкият как е?
Докторът каза, че няма за какво да се безпокоим.
Просто има малко... "аерофагия".
Малко какво?
Това му се вика просто пръдня.
Децата наистина страдат от това.
Две уискита ще го оправят напълно.
Много сме задължени, капитане.
Ако всички други бяха така щедри като вас...
Тогава детето щеше да е алкохолик.
Най-странните федерални агенти, които съм виждал.
Чух да казват, че това е най-изисканото място тук във Фресно.
Съжалявам, господа, но трябва да сте членове.
Какви мислиш, че сме?
Не би ги сбъркал с човек на закона, а?
Насам, моля.
Благодаря.
Виж новодошлите.
Е?
- "Е?" какво, сър? - Донеси ни храна.
Може би господата ще желаят да започнат с...
Да, да, искаме да започнем.
- Добре, тогава, мога ли да предложа... - Не, не можеш.
Просто ни донеси нещо да ядем. Двойна порция.
Вино за господата.
Не ми харесва да чакам повече. Рано или късно правителството...
Казах ти да не се безпокоиш за това сега.
Любопитството е убило много повече неща от котки.
- Да не би да мислиш да ги... - Виж, не ме разбирай буквално!
Не убиваш федерални агенти, а ги купуваш.
И не съм срещал такъв, който да не се продава.
Ако го направиш пак ще си на решето.
С позволение.
Ето. (фр.)
"Шаса ла Магдален". С малко лук, соте, малко картофи, (фр.)
и гъби соте. (фр.) Надявам се ще е по ваш вкус, господа.
А какво е толкова забавно, а?
И готово. (фр.)
Изглежда ще бъде по-лесно, отколкото си мислех, нали, господа?
"Шато Нолтиба", мосю? Много специално вино.
Не могат да правят това.
Не го възприемам.
Някой трябва да им каже да спрат.
- Правя каквото мога. - Оскърбително.
Желаят ли господата да покрият яденето си/за десерт...?
Искаш ли да го покриеш?
Ще го покрием.
Жорж.
Фламбирани, нали? (фр.)
А-а, ами... ко'ш ка'еш?
Ако ти харесва.
Много ми харесва.
Ще ги фламбираш ли?
И готово. (фр.)
- Хей, какви ги вършиш? - Той му каза. Видях го. - Аз?
Не знаете ли какво е фламбе?
Готово. (фр.)
Ще поговоря с тях утре сутринта. Директният подход е най-добър.
Как мислиш да стане?
Мърдок ще се погрижи за детайлите.
А, ето ги и тях.
Защо се забавихте толкова?
Може ли?
Здравейте, господа.
Здрасти, мистър...?
Паркър. Джеймс Паркър.
А това е мистър Лопет, партньора ми.
Удоволствието е мое.
Искам да се запознаете с капитан...
О, красавец. Могъщи Боже, виж това!
Радвам се да срещна експерт.
А?
Е, господа.
Представям си, бидейки схватлив колкото вас,
че вече сте познали причината за това приятно малко... събиране.
Така че, минавам директно на въпроса.
Ще ви помолим за сравнително малка услуга, капитане.
Всичко, което трябва да правите, е "да затворите едно око".
Разрешете, капитане?
А докато ние затваряме едно око, вие... - Точно така.
Единственият проблем е, мистър Паркър,
че и да затваря едното, капитанът продължава да вижда с другото.
Ами тогава си мисля, че 2000 $ биха затворили и двете.
А... две по две е четири.
Не искате аз да държа моите отворени, нали?
Добре тогава, 4000. Бях мъртвешки сигурен,
че ще стигнем до приятелско споразумение.
Американското правителството никога не е било щедро с тайните агенти.
И с това въпросът се приключва, разбира се? - Разбира се.
- За мен беше удоволствие, господа. - Надявам се да се видим скоро.
Мърдок, трябва ли винаги да правиш такива грубости? Почти ни уплаши.
Мърдок каза, че предпочита да ви затвори очите малко по-различно.
Лично обаче, аз не винаги одобрявам такива методи.
Да. Ами може да сте прав, мистър Паркър.
Но понякога е добре да прецениш добре очите, като начало.
- Прав си, лейтенант. - Връщате се обратно в Таскозо?
- Не. Отиваме... - Да, обратно в Сан Хосе.
E, тогава мисля, че сами ще видите, че там няма нищо,
което дори слабо да интересува правителството?
Така е. Трудно се вижда със затворени очи, нали, капитане?
Да тръгваме, лейтенант.
Предупреди нашите момчета в Сан Хосе, а, приятелю?
Сеньор шерифе, трябва да ни помогнете!
Ние сме американци като вас.
Кой го казва това?
Може да е "ха-ха-ха" за вас, но за нас...
О, разкарайте се, оставете ме на мира, не чухте ли?
- Да, сеньор, но ако е възможно... - Казах, стига.
Какво можем да направим повече? Нищо, нищо. (исп.)
- Този шериф нещо не ми харесва. - Да, на мен също.
О, сеньорес. Добре дошли в Сан Хосе. (исп.)
Ще заведа конете ви в обора. Ще се почувстват добре.
Вие ще сте много доволни.
Така ли? Това е по желание на клиента. По-добре ги остави тук.
О, не, сеньор, всичко ще е наред.
- Добре. Погрижи се за тях. - Много благодаря, сеньор. (исп.)
Оръжията ви.
Какви оръжия?
Вашите оръжия. Никой не носи оръжия тук.
- Мислиш, че ще ни ги вземеш ли? - Не, но така е за всички.
Никой не влиза тук въоръжен. Това е законът в този град.
И не го забравяйте, ако не искате да паднете долу,
преди да сте извадили Уесън-ите си.
Винаги ли си в такова добро настроение?
Не!
Понякога е по-лошо.
Ето.
Добре.
Двамата са федерални. Сещаш ли се, дето ни предупреждаваха.
- Каква сбирщина, а? - Познаваш ли някой?
- Този, който говори е Ричнес Ръсел. - Добър ли е?
В центъра е Лени Смит. Добър за нападения.
А другият?
Стингър Смит - стрелец. Много безскрупулен.
Така че, успокой се.
Не се обръщай, но един от онези трима ездачи,
край които минахме, когато идвахме в града, те сочи и се смее.
Брей, май е напипал гъдела си, трети път те поглежда и се смее.
Как е? Какво си правите двамата?
- Предполагам си правиш смешки с мен. - Хайде, сядайте.
Хей, той те пипна.
- Ако пак го направиш... - Ще налягаме цялата ви банда.
Нещо против да ми кажеш как ще го направиш това, а?
Вижте това.
Удари ме! Удари ме! Ритник в ребрата!
- Хей! - Какво? - Какво?
О, това е смешно.
Хей, врабче!
Едно...
Две...
Три!
Каква бъркотия! Той с нас ли ще идва?
Довиждане.
Какво ще кажеш за този, дето има награда за главата си?
Здрасти.
Да не си полудял или какво?
Мисля, че ти казах да не се показваш в града.
- Здрасти, шерифе. - Какво мога да направя за вас?
- Като начало може да ни дадеш 800 $ за тези тук. - Разбира се.
Къде ги хванахте? - В града.
Не!
Да!
Заключи ги, шерифе.
О, да. Разбира се. Разбира се.
Хайде.
Мърдайте.
Влизай вътре. Ти също, влизай вътре.
Влизай вътре веднага.
Сядайте вътре и млъквайте.
Хайде!
Изглежда не са научили с кого си имат работа.
Подпиши тук.
- Това са точно 500. - Бива.
Довиждане, шерифе. Пак ще се видим.
Точно така.
А, почти забравих... Поздрави на мистър Паркър.
Благодаря.
Чакайте! Значи вие сте двамата... - Да, ние сме.
Какво да правя с тях?
Те също работят за Паркър, нали?
Както всички останали в Сан Хосе.
Тогава какъв е проблема?
Предполагам, няма начин да ги държа... заключени, нали?
Остави ги да се охладят два дни.
После им позволи да те завържат и да те закарат до хълмовете.
И за да изглежда автентично, сложи цена от по 500 $ на глава.
Живи, ако искаш.
Нали знаете, че Паркър не обича
някой да ходи или да се мотае около мисията? - О, разбира се.
Нещо против да ми кажеш какво правим тук като двойка конекрадци?
Като начало... ние СМЕ двойка конекрадци.
Най-малкото се опитвам да те науча да си такъв.
И какво чакаме?
Някакви коне да дойдат при нас ли? Заеби ги конете.
По-добре да се насочим към мисията.
Не знам защо, но нещо ми подсказва, че... - Шт!
Това трябва да са поне 30, горе-долу.
Искам да направим нещата както трябва.
Тръгвай.
Давай.
Глупаво муле.
Две уморени мулета.
Две какво?
Мърдайте, по-дяволите.
- Май каруцата им пак е закъсала. - Да, като вързана за нас е.
Да им помогнем ли?
Не!
Хайде.
Ще останем тук, ако не стане чудо.
- Стана, тате! - Какво стана?
Здравейте.
Имате ли нужда от помощ?
Не мога да повярвам.
Имаме нужда, тъкмо сме безпомощни.
Добре. Да видим какво става.
Сега ще ви покажа как се прави, мис.
Хванете здраво ръката ми.
- Да. Сега ще заплуваме. - Става късно, лейтенант.
Готова ли си? Дръж се.
Потегляме.
Май са спряли като...
...като мулета.
Сега ще тръгнат.
Остави ги да вървят.
Добри момичета.
Не знам какво направи, но проработи. Благодаря, капитане.
Няма нищо. Ще продължавате ли?
Мисля, че можем да останем тук за през нощта.
Защо не останете с нас? Дъщеря ми е добра готвачка.
Тя била и добра готвачка.
Тук добре ли е?
Знаеш ли, добър готвач си. Твоят боб е направо невероятен.
Звездите блестят точно като диаманти тази вечер, нали?
Особено големите. Малките още растат.
Вярно! Никога не съм мислила за това.
Вие федералните агенти не пропускате нищо.
А знаеш ли, че реките винаги течат в една посока?
И знаеш ли, че аз... искам да кажа, ти и аз...
ами...
Ами?
Ами...
Накъде отивате?
На север.
Къде?
Отиваме на север.
Там е хубаво.
Мога да те посетя, ако искаш?
- Аз... - Аз...
О, не, лейтенант, недей!
Ей, лейтенант.
Свети Моисей!
Не знаех, че вие, федералните агенти работите и през нощта.
Да. Също като конекрадците.
Е, ето ги връщат се.
Лейтенант, забравяш, че сме на служба.
Разбира се, капитане. Но понякога се допускат изключения, нали?
Не!
Това заповед ли е?
Да. Заповед е.
Ма'ам, мис, беше удоволствие.
Довиждане, млади приятелю. До скоро.
Прави го по-добре от мен.
Той наистина е болен.
Купете му барел/~140 л уиски, това ще го излекува.
- Довиждане! - Довиждане!
- Ако всички бяха щедри като вас... - Трябваше да са милионери.
- Да тръгваме, лейтенант. - Да, сър.
Хубави момчета.
Да.
А има един заминаващ за Чихуахуа утре, какво ще кажеш?
Не. Това е много далеч. Дилижансът ще е празен.
По-добре да изчакаме 2 дни този от Сан Антонио.
- Планираш да го задържим край реката? - Не.
Няма да тръгнем след него.
Най-добре е да го ограбим на пощенската станция.
Когато пътниците обикалят, а пазачите са разсеяни.
Вие пък какво гледате?
- Идвате заради монасите ли, сеньор? - Какви монаси?
От мисията, сеньор. Вижте какво направиха.
Отидох да изповядам греховете си, а после и опрощение,
а монасите ми направиха черни очи.
Е, сигурно си имал някой доста големи грехове.
Не, сеньор.
Преди време монасите бяха светци. Сега са дяволи, защото пият.
Правят любов.
- Когато се изповядваме... - Те ви удрят.
О, да, сеньор. Голямо удряне.
- Добре/Всичко е добре. - Не, не, всичко лошо.
Исках да кажа, добре, ще се разберем с монасите.
- Наистина ли, сеньор? - Разбира се.
Благодаря. Много благодаря, сеньор. (исп.)
Те ще се разберат с монасите. (исп.)
- Тези монаси са много лоши, щом бият хората, а? - Не.
Така че, ако си мислиш, че аз... - Не, изобщо не си мисля това.
Просто Паркър ни даде 4000 да си затворим едното око.
И шерифът иска да стоим далеч от банда пияни монаси?
Нещо намирисва тук... Има нещо повече от 4000 $, не мислиш ли?
Е, и?
Отвори, братко. Нямай страх.
Да, отче.
Нека Господ е с вас.
Защо?
Добре дошли!
Разбирате ли, когато пътник или уморен брат почукат на вратата,
ние ги поздравяваме, казвайки: "Нека Господ е с вас",
а вие трябва да отговорите: "Аз съм с вашия дух".
А, сега разбрах. Аз съм с вашия дух.
Ти нямаш ли си дух?
О, с моя дух.
Добре дошли, братя.
Гледай да ги накараме да говорят, Бамбино.
Не се тревожи за това. И не ме наричай Бамбино.
Грозна сбирщина!
Кой е шефът тук?
Нека кажем, че аз съм пастирът на това стадо.
Какво можем да направим за вас?
Нека кажем,...
...че този поклонник тук иска да се изповяда.
Уморен е от пътуване и иска костите му да починат.
Пътуването ще бъде подновено, а поклонника - очистен от грехове.
Ела, братко, ела с мен.
Ела.
Ей, какви ги вършиш?
Ей! Къде...
Ей, добре, сега къде отиваш?
В изповедалнята.
Това е тъмно място и не е голямо.
Това е моето място, братко. Твоето е от другата страна.
Трябва да коленича ли?
Седни, ако колениченето те затруднява.
- За първи път ти е, нали? - Да.
И за последен. Ще остана без грехове.
- Кажи ми, синко... - Какво?
Ами... не си ли тук да се изповядаш?
Да.
Наред с другите неща.
Какви други неща?
Да ми опростиш греховете.
Първо се изповядваш. После ти опрощавам греховете.
Предупреждавам те, приятел.
Никой друг няма да научи, а? - Не, не...
Освен мен, само Той ще знае.
Не! Или си остава между теб и мен или се отказвам.
Много добре.
Започвай, синко.
Да започвам какво?
Изповедта.
Е, майка ми веднъж каза...
Продължавай, синко.
И после, когато бях на 12,
моят старец ме взе със себе си...
...в своята банда конекрадци...
...и едно от момчетата го убиха. Оттогава се занимавам все с това.
Това е прекалено за вярата ми.
И сега какво?
Трябва да се покаеш! Това ще те извини напълно.
Е, добре, съжалявам.
Сега ме пречисти. Ако имаш кураж.
Ти не разбираш.
Така ли? Хайде, давай опрощение.
Разбира се, разбира се. Трябва да имаш опрощение.
- А-а, хванах те... - Какво правиш?
Помощ! Помощ! Исках да ти дам...
Успокойте се. Хайде. Какво стана?
Първо започна да си говори сам.
После се опита да ме удари с дясната ръка.
- Исках само да те благословя, братко. - С дясната ръка?
Има нещо нередно в тази мисия. По-добре го изповядай веднага.
Защо започна да се биеш вътре?
Не сме започвали да се бием.
Беше Луцифер. Да. Лично Луцифер.
Познаваш ли го?
Не. Не съм го чувал. Звучи ми като професионалист от Изток.
Е, ако този Луцифер или който е там се покаже, му кажи да върви в ада.
- Нека Господ да е с вас, сър. - Не, знаем пътя.
Благодаря ти, Господи. (лат.) Освободи ни от ръцете на злото.
- Хей, къде е шерифът в този град? - Ето там.
Здравейте.
Хей, виж.
Така, каква приятна изненада.
- Точно казвахме същото, нали? - Да.
Мислех, че сте се запътили на север?
Така е, но първо трябва да връча едно писмо на мистър... мистър...
Стингъри Смит.
А, о, добрият стар Стингър.
Да. Наш приятел. Не е в града точно сега.
Ще му го дадем,... веднага щом пристигне.
- Кой ти даде писмото? - Мисля, че каза... Мърдок.
Да. Робърт Мърдок. Монах, който дойде преди два дни.
И също така ми каза да кажа на мистър Стингъри
да не забрави да си постави плашилата. Да, точно така.
Добре, ние ще му кажем.
Между другото... Как е семейството?
Много са добре, в мисията.
В мисията?
Да. Вървяхме много, затова имаме нужда от малко почивка.
По-добре да се върнеш.
Язденето на седло не е полезно за стомаха.
- Ами довиждане тогава. Пак благодаря. - Довиждане.
Сега можем да се погрижим за дилижанса.
Какво ще кажеш да идем до мисията да кажем здрасти на тези хора?
Не. Ти ще ми подготвиш седлото
и ще наблюдаваш пощенската станция близо до Апачи спрингс,
защото там ще трябва да нападнеш дилижанса. - Сега ли?
Да, сега.
Това са 50 км оттук, скоро се стъмва.
Размърдай се.
Ястребски син!
Вървете да спите.
- Защо? Искам малко да се разходя. - Добре. - Нощта е хубава.
- Просто разходка. - Да, но не скитосвай. - Няма.
Здрасти.
Какво правиш горе?
Какво правя тук ли?
На служба съм.
На стената?
Ами, нещо такова.
Капитанът ми нареди да хвърлям по едно око от стената. Така че...
Чакай там.
Службата на стената...
Службата на стена-...
Ако смяташ да пиеш цяла нощ си вземи бутилката вкъщи.
Затваряме в полунощ.
Ей, какво...
какво... правиш?
- Къде е шерифът? - Изчезна.
Какво?
Изчезна, омбре. Преди седмица вече.
Да знаеш къде можем да открием Стингъри Смит?
- В затвора. - В затвора ли?
- Да, в затвора. - Кой го пъхна там?
- Шерифът предполагам. - Ами не се учудвам, че е изчезнал.
Хайде.
- Колко е часът? - Точно 10.
- Да тръгваме. - Може би още са в града.
- Ти пък какво ще правиш? - Ще се погрижа за двама федерални.
Няма време за това сега.
И освен това, не бих си насилвал късмета с тях.
Какво пък значи това?
Просто значи, че са толкова федерални агенти, колкото и аз.
Те са двойка професионални стрелци.
- Какво са? - Просто се качвайте.
Качвайте се и ме следвайте. Паркър има друга работа за Гонзалес.
Обичаш ли ме?
Ти го каза.
Тук ли ще останете?
Възможно е. Земята е добра.
Пасторът иска да ни даде 1/5 от нея, но епископът не дава.
Епископът, така ли?
Да, епископът.
Може би защото сме протестанти. - Не сте им казали, нали?
Отивай в каруцата. Побързай. Хайде.
О, не. Пак се върнаха. Побързайте, братя, хайде.
- По-бързо. Какво чакате? - Кой е, отче?
Гонзалес. Бързо, отворете вратата преди да са я съборили.
Отворете вратата, не се страхувайте.
Дръпни се. Освободи ми пътя.
Идвам с... Гонзалес и неговата банда.
Тук е почти пълно.
Хайде, момчета. (исп.) Хайде на работа.
Хайде, хайде. (исп.)
Това тежи цял тон. (исп.)
Хей, ще се молите по-късно. Сега на работа.
Хайде, братя. Ще се молим по-късно.
Полека.
Побързайте.
Хайде, по-бързо. (исп.)
- Тази е последната, капитане. - Добре. (исп.)
- Ей, свещеник. - Тук съм.
Сложи това в колата. Хасинто, донеси парите.
Йес, капитане.
Свещеник... Ето.
Това са 50 000 $, братко.
Внимавай.
Или сеньор Паркър... ще ти даде последно причастие.
- Хасинто? - Да, сеньор? (исп.)
- Тръгваме Хасинто. (исп.) - Не, не!
Почакай, Хасинто.
Исусе! Помогни ни, Господи!
Всеки монах, който е монах горе ръцете!
Всеки монах, който е монах... да удари монах, който не е монах.
Я сега, вие, стоящите монаси горе ръцете. - Застреляй го.
Какво става, Джеси?
- Джеси? - Стойте там и не мърдайте.
Това ви е последното прекарване на оръжия през граница, ясно?
Добре. (исп.)
И не забравяйте.
Юда, свещенико!
За малко да ги убиеш.
О, само надничах, за да разбера какво правят тук.
Но може би ти би искал да ми обясниш.
Лейтенант! Какво стана?
Лей-...тенант?
Да, лейтенант. При това федерален.
О, Небеса, пазете ни от Паркър.
Дори и мексиканските банди ще искат да ни гепат сега.
Откъде го измисли това?
Паркър продава оръжия и амуниции на крадливи банди през границата.
И използва мисията ни като разменен пост.
- И като банка също. - Точно така.
Страхувам се, че ще трябва да задържа това.
Като доказателство, разбира се.
О, моля ви! Ако Мърдок не открие парите, не знам какво ще направи.
Казвам ти, че нищо няма да направи.
Сега, когато аз и капитана ми сме наоколо.
Но вие ще се изправите срещу орда главорези.
И мислиш, че една орда е достатъчна да уплаши
двама федерални агенти?
- Виждал ли си Стингъри Смит и момчетата му? - Всъщност...
те са в затвора. - Как така?
Шерифът се върна, затвори ги и пак изчезна.
Да вървим.
Е, лека нощ, сеньор.
Колко е часа?
Малко след 10 часа.
Дай ключовете.
- Пак ли ви затвориха? - Да. Да се размърдаме.
Да вървим.
Това е последното нещо, което правите.
Оръжията ви, момчета.
Можеш да ни затвориш сега. Но когато излезем оттук...
Къде, по крантата, се губиш?
Съжалявам, сеньорес. Но утре в 10 ще отварям. (исп.)
Така че, лека нощ и довиждане.
Крадци. (исп.) Синове на курви/Копелета. (исп.)
За толкова малко време отиде до Апачи Спрингс, огледа и се върна?
Какво имаш предвид? 60 км за 2 ч. не е толкова зле.
Как изглеждат нещата?
Ужасни, много ужасни.
Много ужасни?
За дилижанса тук във Фресно.
- Добре. Още веднъж. - О, не отново.
Да, отново, не искам издънки.
- Когато колата дойде... - Да дойде къде?
- В пощ. станция Апачи Спрингс. - Правилно. Продължавай.
Влизам в дилижанса и ви задържам. Ти посягаш към оръжието.
Стрелям във въздуха. Ти си вдигаш ръцете.
После бягам, а ти по петите ми. И разделяме спечеленото.
Добре. Тръгвай.
Това ти е първия обир.
Отпусни се и всичко ще мине добре.
О, Боже мой!
Хенри, не мислиш, че ще има някакви проблеми, нали? Толкова ме е страх!
Не се тревожи, Агнести. Аз съм точно тук до теб.
- Но все пак... - Не бих се тревожил, ма'ам.
Никой не е толкова луд да нападне дилижанс точно на изхода на града,
когато конете са съвсем свежи, а кочияшът е отпочинал.
Не. Давам ви думата си. Няма кой да ни спре сега.
- Наистина ли? - Да, това е...
Добре, хайде да се залавяме. Спри конете и колата.
По-бързо. Бегом. Бавничко.
- Да, сър. - Хенри, много ме е страх.
- Сега сме в ръцете на Господ. - Прав е, Агнес.
- Хенри, той ме нарича Агнес. - Знам скъпа, но...
Хайде, дебели, размърдай се.
Не се тревожи, Агнес. Ей, ти, обърни се.
Не си толкова бърз, а?
Малко вентилация, да пази Слънцето да не изпържи мозъка ти, стрелецо?
Добре, пусни колана.
А сега можеш да ми връчиш парите си.
Това някакъв номер ли е? Тук има още 1 000, братко.
Извади ги, преди да е станало твърде късно.
О, не, братко, благодаря. Задръжте си дребните.
Трябва да тръгвам вече. Ма'ам!
Довиждане.
Беше много странно.
Да вървим, Агнес. Все още сме цели и държим банкнотите си.
И как беше значи? Никой с ума си не би нападнал на изхода на града.
Събуди се Хенри. Събуди се.
- Толкова съжалявам, отче - Съжалявам. - Няма нищо.
Случва се и с най-добрите. Дори и с ангелите,
е, не толкова често, може би.
Идва някой.
- На кон ли е? - Не, пеша е.
Я да видя.
- Може да е някой, който идва да се изповяда. - Възможно е.
Съмнявам се в това.
Нека добрият Господ...
- ...ти пусне куршум между очите. - Сега, чуй ме...
Не, ти ме слушай. Няма да те убия веднага тук,
защото мама каза, че може би си ми брат.
Но или ми даваш моята част, или се връщаш вкъщи в боров ковчег.
- Мислиш, че съм те обрал, а? - Как успя да познаеш това?
Искам да кажа, че исках само да ти покажа, съм си научил урока.
Какво значи това?
Значи, че ти може да кроиш неща, но аз също не спя.
И единственият начин да го разбереш беше да влезна в мисията преди теб
и да сложа ръцете си на голяма сума пари.
Чудесно. И къде са те?
В мисията.
Паркър използвал бедните монаси...
Е, какво ще кажеш за това?
- Да видим какво става. - Да.
- Нека Господ... - Да, да.
Благодаря ви, че дойдохте, капитане.
О, това ми е задължението. Къде са доказателствата?
- Какво? - Парите.
- Братко, Клементино? - Да, отче?
- Иди ги вземи под колелото. - Да, сеньор. (исп.)
- Побързай. - Добре.
Нали знаеш, те са фермери.
- Да, така е. - Така ли? - Да.
Въпреки това са мили.
Ето, отче, парите...
Върви, върви.
- Не е ли ужасно? - Да, ужасяващо е.
Лейтенант.
Организирай всичко, докато занеса товара в щабквартирата.
Може би е по-добре аз да отида, сър?
Не.
Предпочитам да се погрижим за това заедно.
А, лейтенант? - Да, по-късно.
Добре. По-късно.
Междувременно донесете оръжията. И да ги поставим на позиции.
Какви оръжия, капитане?
Ъ, да да, естествено. Те не носят оръжия.
Отче! (исп.) Отче! (исп.)
Идват! Идват!
- Успокойте се, братя. - Качвайте се в каруцата.
А вие дръжте вратите затворени. Ще опитаме да спечелим време.
- Ще ги разбият. - Нека опитат.
Добре. Хайде, братя, да се заемаме с това.
Сега къде тръгна този глупак?
Писна ми от това. Дръж под око този малоумник.
Да, сър.
Отворете!
Отворете казах!
Това е домът на Господ, братя. Само с мир можете да влезете.
- Отваряй, в името на дявола. - Покажете мир и ще влезете.
Държиш си на твойта, ти, стари човече?
Добре. Свалете си оръжията.
Млъквай!
Мислиш, че си неуязвим зад тези стени?
Изглежда не си се ограничил само да проповядваш Словото,
но си успял да поздравиш клиентите ми със здрави удари.
- Мърдок? - Да?
Донеси парите и взривете тази плевня.
- Как ще взривявате плев.. - Тихо, стари глупако.
Какво има, Мърдок?
- Няма и една монета в целия кладенец, мистър Паркър. - Какво?
Парите?
Сам си го търсиш.
Мърдок. Всичко е в твои ръце.
Добре. Отдръпнете се.
Казах да се...
Сега вие се размърдайте. Отидете при другите.
Вижте това.
Те успяха.
Това сте вие...
- Да, ние. Законът. - Тринити!
Пуснете ги или е мъртва.
Бързо. Хвърлете ги. Ще я убият заради вас.
А, май шоуто свърши, а?
Добре, задръжте.
- Направи ли ти нещо? - Спокойно. Спокойно
- Добре сторено, Мърдок. - Да. А сега да се погрижим за тези...
Един момент...
Първо малко пояснение къде са 50 000, а?
Добра работа, момчета.
Ей, къде отиваш, глупако? Ела тук.
Ей, момчета.
Готови ли сте?
Хайде, да помогнем.
Знаете ли как се използва това?
Аз? Не, не. Питай тях.
Да сте ползвали това?
Спрете.
Отворете вратата. Съборете я.
Казах, спрете.
Вижте, момчета. (исп.)
Празна е!
Хващайте се с тях.
Парите са мои.
Внимавай.
Дай ми това. Мое е!
Хванете ги!
У него са. След него.
Дръжте го.
Дръжте го, хайде.
Мои са.
О, Господи. О, Господи.
Хайде, братя, да защитим божия храм. Давайте.
О, съжалявам.
- Влизайте вътре. - Къде отиваш?
Татко.
Точно така.
Покажете им на какво сме способни.
Хванах го! Дръжте ги.
- У мен са. - Хвърли ги през портата.
Много добре. Връщам ги.
Чакайте.
Ето ги отново.
Защо ще ги давам на теб?
Дайте ми ги.
Портата е заключена, приятелю.
Ела. Ангелът на пазителя ще те благослови.
Здравей, отче.
Насилието е липса на сила, щом разумът може да надделее.
Амин.
Не се пречкай!
Аз съм свещеник.
Недей.
Какво става?
Побързайте.
Побързайте, братя.
Господи.
Дръж това.
Внимавай.
Не стана.
Дзън!
Какво значи това?
Какво е толкова смешно?
Хайде.
Добре. След тях.
1,... 2,... подай.
Радвам се да ви видя...
1,... 2,... подай.
Ето, идвам.
Това е тиква.
Хвърли ги на терасата.
- Готов ли си, Бамбино? - Да.
И не ме наричай Бамбино.
Ето, дръж!
1,... 2,...
Ей там горе е.
Защо е това насилие?
- 1,... 2,... - 3...
Дай му да се разбере.
Както ти казах. Нищо особено.
Да, но аз ще взема това сега.
Сбогом, лейтенант.
Стойте където сте.
Монаси от едната страна.
Обкръжи всички останали.
Ето.
Добре се справи, братко Фелипети. Не мислех, че ще успееш.
А бяхте невероятни. Благодаря ви, отче.
Ти ли прати брат Фелипети да извика рейнджърите?
Ти луд ли си?
Добри ми стари капитане, аз го пратих. Но не поради липса на вяра,
а защото не знаех дали ще пристигнете навреме.
Лошо ли направих? - Не, съвсем не.
Отче?
Това са ангелите ни хранители, сър. Без тях щяхме да сме загубени.
Приятно ми е, мистър...
Мистър...?
А, капитане!
Не е ли време да се връщаме в щабквартирата?
Точно така, лейтенант.
Знаете ли, на пръв поглед ви обърках с едни конекрадци,
които преследвахме преди известно време.
Не се случва за първи път. Нали, капитане?
Да.
А, сър, това са 50 000 долара от Паркъровите мръсни пари.
Занесете ги на съдията.
- Имате най-удивителната прилика. - И сър?
Наистина много.
Капитана взе тези от момчетата на Паркър.
Е, сега, мисля, че тези са си за вас, според закона.
Но това е благородство...
Има заплата, достатъчна ми е.
Е, правителството може да бъде много гордо с вас двамата. Сбогом.
- Сбогом. - Да, пак ще се видим. - Отче!
Надявам се си доволен сега.
Всичките усилия и не можахме да вземем парите,
само защото един рейнджър те разпозна.
Да, но...
Факт е, че не може да ти се вярва. Това е истината.
КРАЙ