СВЕТАТА ТРОИЦА
Хей, побързай с този боб.
Ако имаш пари да си платиш, ще ти дам паница боб.
Достатъчно.
Той не е гладен.
Ето.
Остави я тук!
Виждал ли си го тоя?
Спокойно, Мексиканчо, така ще доживееш поне до утре.
Отивам да разбера.
Ето на това му се вика глад.
Явно не е имал време да си вземе храна за из път.
А ако е бързал толкова, значи не му е много чиста съвестта.
Точно така.
Та какво тежи на твоята съвест?
По-добре прегледай внимателно, защото е много кирлив.
Имаш късмет.
Просто си едно изгладняло животно.
Спокойно, Мексиканчо, остават ти още цели 12 часа.
Ще изкара до утре.
Представяш ли си утре как ще висне на въжето?
И как ще започне да се моли...
Но, моля ви, сеньор...
Спокойно, Макси, ще вземеш да ни развалиш празненството.
Ние даже постъпваме доста хуманно, нали?
Всичко ще бъде както трябва.
Хайде, омбре, ставай да си вървим.
Какво каза?
Хайде, ставай.
Казват, че най-доброто, което можеш да направиш за един бъдещ мъртвец,
е да научиш името му, за да можеш да го напишеш на гроба му.
Как се казваш?
Наричат ме Светата Троица.
Светата Троица? - Аха.
Ами това е дясната ръка на дявола.
Хайде, мърдай.
Колко ви дължа?
Нищо!
Всичко е за сметка на заведението.
Благодаря, бобът и без това не беше особено добър.
Ей, Троице...
казват, че имаш най-бързия пистолет в околността.
Така ли разправят? - Да.
Боже.
Добре, Чико, хайде сега ми разкажи какво се случи.
Ами, един гринго, сеньор,
той искаше да прави любов с жена ми.
А аз се опитах да го отблъсна с един малък нож.
С едно много малко ножче, сеньор.
И по едно време гледам очите му се обърнаха...
и после той падна на земята.
Трябва да си е ударил главата.
Да не е умрял. - Умря, сеньор.
Имаше ли свидетели?
Не. Само аз, ножа и жена ми, сеньор.
О, този гринго, дето се опита да се люби с жена ми...
Знам, опитал си се да го отблъснеш с един много малък нож.
Да, сеньор.
Махайте се, оставете ме на мира!
Ние сме в правото си!
Май си търсиш белята.
Не виждате ли, че си имам работа.
Няма да чакаме!
Щом предпочиташ да стане по трудния начин.
Хайде, разкарайте се и бъдете добри момчета.
Шерифе...
Няма да го пусна!
Ако искаш отново да видиш изгрева, пусни приятелчето ни.
Той се е промъкнал в леглото на една жена...
тя му е казала да се маха.
Той се е опитал да я насили.
За това ще отговаря утре пред съдията.
Съдията ще отсъди по същият начин.
Онази стара чанта е била жена му.
Откъде да знае, че онзи дъртак ще се появи точно тогава.
Вашият приятел е влязъл в грешното легло.
Законът си е закон!
И законът ще бъде уважаван, докато аз съм тук!
А сега имате една минута за да изчезнете.
Това е последното предупреждение, шерифе.
Пусни приятеля ни!
Момчета, имам чувството, че ще трябва да избираме нов шериф.
Ей, ти!
Чупката!
Мен ли имаш предвид?
Теб имам пред вид, парцаливко.
Май вас има пред вид, сеньор.
Пусни пистолета.
Сега е твой ред, шерифе.
Хвърли оръжието!
Ще бъдат студени преди дори да посегнат за оръжията си.
Какво ти казах.
Мадре мия, но кой е той, сеньор?
Лявата ръка на дявола.
Ако не го бях видял, нямаше да повярвам.
Кой е този?
Дълга история. Знаеш ги тия мексиканци.
Какви ги е свършил? - Самозащита, няма свидетели.
Да го превържем и го пусни да си върви.
Не, сеньор шериф, нямаше никакви свидетели...
Само онзи гринго...
дето искаше да прави...
О, я престани!
...любов с жена ми.
Ето.
Раната е лоша, имал си късмет, че куршумът не е разкъсал вената.
Ела ми помогни.
Упойка. Да, да, сеньор.
О, това е много голям нож, сеньор.
Ами, даже е много малък. Ето, пийни си още.
Още упойка?
Как е майка ни?
Все така, винаги има някакви проблеми.
Къде, по дяволите, е? - В Ню Орлиънс, държи публичен дом.
Говорех за куршума.
Ето го.
Сложи си пръста в раната.
Онзи гринго, искаше да прави... да спи.
Добре, отивай да се наспиш.
Лека нощ.
Утре ще го изпратиш обратно при любимата му съпруга.
Все още си доста бърз във ваденето на пистолети.
А, да, благодаря ти за помощта.
Но те бяха само трима.
Засега.
Тук скоро ще гъмжи от такива.
По-добре изчезни оттук.
Аз не си търся белята.
Да, те белите сами те намират.
Мирише на алкохол.
Кой е този?
Брат ми.
Дошъл е да ме види. Утре си отива.
Той не изглеждаше така, когато дойде тук.
Имам само три калъпа сапун.
Трябва да започнем от банята.
А това откъде се взе?
Някакъв ме преследваше...
Носителят на звездата.
Два дни след като...
Два дни след като избягах от затвора.
Мислех, че ме преследва.
Но се оказа, че вървим по един и същи път.
Не знаех това и го застрелях.
После се оказа, че това е новият шериф на този град.
Идвал на мястото на убития преди това.
Взех звездата от джоба му
и реших да заема мястото му докато чакам хората си.
Планирали сме няколко грабежа към Калифорния.
Но се обзалагам, че ще ми докараш неприятности.
Не знам как ще го направиш, но съм сигурен, че ще стане така.
Това ми напомня, че в бара стана страхотен въргал.
И хората на кмета направо разпръснаха зъбите на фермерите.
Отсега нататък фермерите ще могат да ядат само пудинг.
Бяха ли въоръжени?
Фермерите никога не носят оръжие, шерифе, знаеш го.
Хайде, ела да се измиеш.
Отивай се изкъпи и утре си заминаваш.
Ще се видим по-късно.
Не, няма да се виждаме по-късно!
Абе, вие двамата, сигурни ли сте, че сте братя?
Да.
От една майка сме.
Пфу.
Не съм виждал такава мръсотия още от времето на стария Пекос.
Това е последното ми калъпче сапун.
Май и в града има доста мръсотия.
Тя се дължи на хората на кмета.
Те тормозят бедните фермери.
Чупят им кокалите.
Обират им реколтата.
Бедните мормони.
Защо фермерите не им отвръщат?
Защото това е против вярата им.
Дошли са от изток.
Само работят и се молят. Молят се и работят.
Какво прави брат ми по този въпрос?
Нищо.
Знаеш ли, никога не съм виждал по-нещастен шериф през живота си.
Винаги, когато нещо се случи, той винаги е наблизо.
Да, той от малък си е без късмет.
Ако знаех, че отново ще облечеш тези дрипи...
нямаше да ти дам последното си калъпче сапун.
Добър вечер, шерифе. - Млък!
Както винаги, хората на кмета си правят каквото искат в бара.
Лека нощ, младежо. Ще ида да си легна.
Ако не се видим отново,
което е много вероятно, ти желая много късмет.
Слушай, кмете, малко ми писна от зулумите на твоите хора.
Или оставете фермерите на мира или ще конфискувам оръжията им.
Ами защо не опиташ.
Да бе, шерифе, що не пробваш?
Бъди добро момче, шерифе.
Каубоите имат право на малко забавления в събота вечер.
И за това обират беззащитните фермери?
Какво очакваш?
Щом фермерите не дават доброволно,
трябва да бъдат убедени с някой и друг шамар.
Човещина, какво да правиш.
А сега ти предлагам да си гледаш работата
и да оставиш мен и хората ми на мира.
Разбирай го както щеш, кмете,
но това е последното предупреждение за теб и твоите кокошкари.
Какво каза?
Кокошкари.
Много странен начин за изпълнение на дълга си имаш, шерифе.
Но трябва да ти кажа, че той не ми харесва.
Слушайте, момчета.
Какво, по дяволите, става с теб, Джак?
Шерифът започна вече да ми досажда.
Той изглежда е твърде тъп за да оцени положението ми в този град.
Май ще трябва да обърнем дебелият край.
Скъсвам се от работа, но не мога да се оправя с хората на кмета.
Той иска цялата долина за конете си.
На теб какво ти пука, ти не си шериф.
Да, така е.
Но ако това стане, ще дойдат рейнджърите...
преди да са дошли моите хора.
Освен това...
не искам той да победи.
Защо?
Защото в долината, той има стадо чудесни не жигосани коне.
Изгони ли фермерите, конете пристигат.
Какъв друг шанс ще имам?
Тогава помогни.
На кого, на кмета?
На фермерите, разбира се.
Не е толкова просто да се направи.
Не е лесно да се изправиш срещу хората на кмета.
Пък и не мога да справя сам.
А, не.
О, да.
Не.
Ще ти давам по 1$ на ден.
Не.
И патрони.
Със стая и пансион.
И старият Джонатан ще се грижи за теб и ще ти готви.
Става ли?
Не.
Тогава се махай от очите ми и ме остави на мира.
Изглежда са решили да се установят тук.
Това не прилича на временен лагер.
Тогава трябва да предприемем други мерки.
Момчета, покажете на братята как се строят къщи.
Тази конструкция ми изглежда доста паянтова.
Сега имам работа, бягай да си играеш.
Добре дошъл, кмете.
Сигурен ли си?
Ние никога не лъжем, кмете.
А, значи просто не казвате истината.
И ако по някаква причина аз просто изчезна от очите ти...
силно се съмнявам, че ще изпиташ някакви угризения.
Ние не вярваме в подобни чудеса.
Ние имаме своето достойнство.
Освен това си и лицемер.
Дошъл си тук с една каруца, малко парцали и много надежда.
Много вяра, кмете.
И след няколко месеца...
с братята си и вярата си...
създавате цяла общност.
Строите къщи като казарми
и пълните долината с добитък.
Вашата бедност е доста достойна.
Всичко е по божията воля.
Освен това побърза да дамгосаш добитъка.
И сега моите коне трябва да ядат камъни,
а твоите крави дебелеят.
Трябва да се засрамиш.
Но ние сме взели съвсем малко парче земя.
Това малко парче покрива 20000 акра.
Ние имаме нужда само от малка част от него.
Има земя за всички.
Доведи конете си тук, те ще пасат с нашите крави.
Не, няма да го направя.
Сега те съветвам да събереш хората си, стоката си,
кравите си и вярата си и да се махнеш от долината ми!
Но ние пропътувахме 200 мили.
Можете да изминете още 200, нали?
Имаме малки деца.
Мразя деца.
Кмете, опитах да апелирам към чувствата ти,
но съм длъжен да ти припомня, че ние дойдохме тук преди теб.
Предполагам, че Бог бе казал:
"Благословени да са последните защото те трябва да са първи"
Тогава защо да бързам.
Просто съм практичен.
Нека Бог ти прости.
Надявам се, но не бих разчитал на това.
Нека това ти послужи за урок.
Или ще напуснете тази долина или ще ви погреба в нея.
Вие решавате.
Да вървим, момчета.
На работа, братя!
Чакайте.
Кои са тези?
Мескал и хората му, кмете.
Тези, които откраднаха няколко коня от нас.
Много интересно.
Добре дошли, братя.
Благодаря, Преподобни.
Господа, не забравяйте, че сте на гости.
Защо не отговаряте на поздрава на брат Тобаяс.
Здрасти, здрасти.
А сега дай на тези братя нещо за ядене.
А ние ще си поговорим.
Ето, ето.
Ето ви супа.
Добра ли е?
Отвратителна е.
Няма вкус.
Но, братко...
Правиш го нарочно, нали? Не, не е вярно.
За да не се налага да я предложиш някому.
Не е така.
Млъкни!
Следващият път не ме будалкай.
Искам хубава супа и мучо вино, разбра ли?
Хайде.
Знаеш ли какво щеше да каже старият глупак на мое място?
Неведоми са пътищата Господни.
Това е за шерифа.
Всъщност, той къде е?
Излезе извън града.
Днес още в нищо не сте се забърквали.
Денят все още не е свършил.
Искаш ли да се хванем на бас, че нещо ще се случи, докато го няма.
На теб говоря.
Искаш ли да се обзаложим?
Дали имат още от онзи хубав плат?
Би било чудесно.
Няма да ти дам нищо! Махай се оттук!
Но ние имаме нужда от тези неща.
Казах ти да се махаш.
Не, почакайте...
Ще си платите за това в деня на Страшният Съд!
Може, но до тогава не искам да виждам муцуните ви тук!
Хайде, връщайте се при говедата си.
Хайде, чупката!
Джо, Джо, събуди се.
Нека погледна.
Я, имаме си нов шериф.
Гледай си работата!
Кметът отказва да ни продава каквото и да е от магазина.
Ей сега се връщам.
Кой е той? Не знам, но носи звезда.
Спрете на място!
Дай му каквото иска!
Сигурно се шегуваш.
Не.
Сложете всичко в каруцата! И по-живо!
На кмета изобщо няма да му хареса.
Та какво казваш за кмета?
Ей, ти.
Хванах го!
Ей.
БЛАГОДАРЯ
Как се казваш, помощник-шерифе?
Да не си новият шериф?
Върви като шериф.
Хей, помощник-шерифе...
Тук има едно вале в повече.
Не, тук има един кмет в повече!
Слушай, кмете,
кажи на хората си да престанат да тормозят фермерите.
Не е хубаво от тяхна страна да се отнасят така с мирни жители.
Ако не престанат, ще трябва да им наритам задниците.
Нима?
Абсолютно.
Един разбит бар, три глави разцепени като пъпеши.
Един тежко ранен и един скопен! В рамките на 2 часа!
За 2 часа те оставих сам! Само за 2 часа!
Нали искаше да ти помогна.
Не и по този начин!
Ако само беше видял очите на тези две момичета.
Приличаха на две изплашени кошути.
Повече ми приличат на две проститутки, търсещи клиенти.
Ей, къде тръгна? При кошутите.
А, не. Идваш с мен! - Къде?
У дома, да си събереш багажа и да изчезнеш.
Благодаря, шерифе. - За нищо.
Това беше един много тих град преди ти да се появиш.
Отвратителен град, но спокоен.
Щеше да ми казваш ли нещо?
Шерифе, какво да правя със затворниците?
Ще ги бесим ли или да ги изхвърля?
Не мога повече, напускам!
Изхвърли ги! Всичките! Заедно с мексиканеца.
Стига де, Бамбино. Не ми викай Бамбино.
Тогава, Шерифе?
Никак не ми викай, дори ако се давиш.
На какво основание ще ме изхвърлиш от града?
Такъв е закона.
На твое място, не бих намесвал закона.
И какво трябва да означава това?
Ами, ти не си истински шериф, а само избягал конекрадец.
И то не особено добър. - Дръж си устата.
И?
Оставам.
Заедно с това...
по 1 долар на ден,
плюс храната.
Звучи ми като изнудване.
Че то си е.
Добре тогава, гълъбче,
но при следващата беля изчезваш!
Заместник-шерифа спи в офиса.
Добър вечер, шерифе.
Млък!
Ей, шерифе... А, ти ли си.
Въоръжаваш се, както виждам.
А не, аз съм мирен човек.
Къде отиваш?
В кръчмата да се поразсея.
И искаш да ти повярвам?
Ама как, можеш да разчиташ на мен.
Май помощник-шерифа ще остане тук през нощта.
Имам идея, как да го оправя веднъж завинаги.
Това копеле, син на дърта курва!
Не се и опитвай. Той е по-бърз от гърмяща змия!
Не обичам сравненията, но приятелят ти има право.
Не се опитвай!
Да изчезваме.
Не минава и вечер, без нещо да се случи!
Това не ми хареса!
Какво каза за мама?
Искаш да се сбием ли?
Попитах те нещо. Какво каза за старата?
Чу ме.
Че кажи го пак де, не се страхувай.
Да се страхувам от теб?
Нас?
Май ти трепериш от страх.
Ей, шерифе, събуди се!
Шерифе, шерифе, събуди се!
Отвори, в името на закона.
Аз съм, Джонатан.
Взимай си пушката и веднага ела в кръчмата!
Сега пък какво става?
Брат ти е там.
Убиха ли го вече?
Ами, когато тръгнах си беше още жив.
Но ако не побързаш, може и да го направят.
Добре.
Нямаш шанс, заместник-шерифе.
Ние сме девет, а ти имаш само шест патрона.
Разбра ли какво ти казах?
По-добре си плати сметките в бара.
Не е хубаво да имаш неплатени сметки, когато отидеш на онзи свят.
Ясно ли се изразих?
Ето ги, шерифе. - Добре, добре.
Какво става тук?
Обиждаха закона.
Така ли? - Да.
Казаха, че съм син на дърта...
О, това е сериозно.
И какво ще правим сега?
Ами, ако свалите тези железа, можем да се разберем по мъжки.
Няма ли да си свалиш пистолета?
Те са само 9 човека.
Джонатан! Събери пищовите!
Ето.
Точно така.
Затвори вратата!
Заключи я!
Ще помогнеш малко, нали?
Ами не знам, още не съм се събудил. Я започни, пък ще видим.
Чудесна идея, приятелче.
О, не! Не пак!
Сега мога ли да ида да си легна, или още нещо си намислил?
Всъщност, аз дойдох да пийна едно.
Съжалявам, но не можех да ги оставя да обиждат мама с "дърта курва".
Това обаче е вярно.
Ама тя не е чак толкова дърта.
Нямаш ли амбиции в този живот?
Направи нещо, за Бога. Обери банка, играй карти...
Прави нещо, по дяволите!
Че кой има време за такива неща?
Нали знаеш, че аз съм зает с безделничество.
Кой са те?
Това са фермерите, които кметът иска да изгони.
Защо не са въоръжени?
Това е част от тяхната религия.
Те не вярват в насилието.
А?
Или нещо подобно.
Защо не се разправят с кмета?
Ами те само се молят и работят.
Добре дошли, братя.
Кой му каза, че сме братя?
Не съм аз.
Господ ви изпраща.
А, не. Ние само си минавахме.
Елате при нас.
Присъединете се към нас, братя.
Слезте от конете и си починете.
Бъдете добре дошли.
Признателни сме ви за това, което направихте за нашите сестри.
Те бяха невинни гълъбици, обградени от вълци.
Но Бог отвърна на молитвите им и ви изпрати на помощ.
Да, горе-долу така стана.
Тук наистина цари мир.
Чувствам се като в рая.
Така е.
Точно за това не искаме кметът да заграби този рай.
Прав сте.
За нас ще бъде чест да споделим обяда си с вас.
Да го направим ли?
Елате.
Оръжията ви, братя. - Какво?
По-добре не сядайте на масата Божия със символите на насилието.
Благодаря, братко.
Не ги отнасяйте надалеч.
Да се помолим.
Всемогъщи Господи,
благодарни сме за даровете, получени от безкрайната ти милост.
Господи, благослови и пази хляба наш, който днес е на масата ни.
Амин!
Всички жени и деца да се скрият, бързо!
Простете им, братя.
Те са като децата - не знаят какво правят.
Спрете!
Братко Тобаяс, приятелю!
Минавахме оттук и рекох на хората ми:
Я да идем да видим брат Тобаяс.
Нали?
Присъединете се към нас. О, не мога, братко.
Не искам да злоупотребявам с добрината ти всеки път.
Винаги си добре дошъл, Мескал.
Споделете обяда ни.
А, от това ще се възползвам.
Човече!
Защо не ме подсети да сваля оръжията си.
Не знаеш ли, че брат Тобаяс не обича оръжия на масата.
Е, сега вече знае.
Ами ножовете?
Донесете виното! - Да, сеньор.
Тишина, искам да вдигна тост за брат Тобаяс.
Казах вино, не вода!
Къде е виното?
Съжалявам, братко...
Къде е виното?
Казвайте къде е виното!
Строй ги в редица! Хайде, по-бързо!
Не пиеш вино, а?
Не пиеш вино, но сигурно чукаш жена си, нали?
Нали?
Чакай, братко... - Ти не си ми брат повече!
Ето този прави любов!
Сега обърни другата буза!
Защо удряш моят брат?
Извини се!
Ей, къде тръгна!
Казах и другата буза!
Този е нов.
Чудесно, свали си ръцете.
Направи ми място!
Какво ти стана, бе човек?
Удари го!
Аз ли?
Да си ходим, а?
Братко,
опитах се да те предупредя, че моите гости имат друга вяра.
Те изповядват закона око за око и зъб за зъб.
Надявам се да им простиш и ела друг път.
Кълна се... Мескал няма да забрави това!
Да, вярвам ти.
Толкова се гордеем, братко Тобаяс.
Трябва да си набавите оръжие за да се браните.
Мескал със сигурност ще се върне да си отмъсти.
Господ дава живота, Господ го и отнема.
Нашите оръжия са любовта и вярата!
Добре казано, братко Тобаяс.
Само любовта ще победи злото.
С топлината на тялото си ще стопля кръвта ти.
А от гръдта ми ще пиеш нектара на живота.
От устните ми ще чуеш само думи на благодарност към Бога.
Евангелие от Езекия.
Дяволски вярно.
Оръжията ви, братя. - Ето ти шапката, братко.
Ако имате нужда от мен... - От нас!
Ако имате нужда от нас, знаете къде да ни намерите.