Преди карахте доста по-бързо.
Марсилия е пълна с луди, а и има бабуни. Много друса.
Пък и малко спокойствие не е излишно, нали?
Определено. Стига да не закъснея.
Какво има? - Боли!
Кое те боли? - Коремът.
Ужасно! Какво да правим, генерале?
Откъде да знам? Много ли те боли, скъпа?
Не, отпусна ме. - Мина ли ти?
Минало й е. Е, слава богу!
Много по-емоционален сте от преди.
Коледа, подаръците... направо не съм на себе си.
Виждам. Какво е това зад ухото ви?
Нищо. Нов вид термометър. Мери кръвното.
Една чертичка - всичко е наред, две - лоша работа.
Значи работата е лоша. - Знам, затова карам бавно.
Благодаря, беше ми приятно. - До довечера, скъпа.
Ще питам доктора за теб, но май случаят е безнадежден.
Не искам да наруша интимността на момента, но закъснявам.
Потегляме.
Влезте.
Добре ли сте? - Да.
Собственият ни инвентар ни предава, как искате да работим!
Отбележете в статията, че ни липсват средства.
Трябват ни здрави столове и по-високи врати, защото...
Искам в колите и спасителни пояси, защото нали видяхте одеве?
Да не говорим и за по-удобни обувки, защото страдам като куче.
Но те са нови.
Кой идиот ме е взел на мезе? Никак не е смешно.
От 6 месеца ходя с плюски! Ама че гадост!
Направо ще откача!
Отпуснете се, г-н комисар. Много сте напрегнат.
Заради ония Дядо Коледовци.
Не мислете повече за тях и се отпуснете.
Разбирате от компютри? - Мъничко.
Донесоха го миналата седмица.
Добре, че скрих пишещата машина, иначе щяха да ми я вземат.
Отпуснете се, г-н комисар.
След 5 минути ще ви просветне.
Мислите ли? - Убедена съм.
Не виждам нищо. Нормално ли е? - Напълно. Отпуснете се.
Много е приятно.
Имам чувството, че се изпразвам.
Точно така. Ще видите...
Страх ме е да не заспя. - Аз ще ви събудя.
Фантастично!
Къде спираш, бе? - Какво е това?
Комисариат. - Помислих, че е гараж.
На умник ли ми се правиш?
Здраве желая, г-н генерал. - Свободно.
Благодаря, Даниел. Ще се видим довечера у дома.
Даниел! Моят спасител! Ще ме хвърлиш ли до някъде?
Няма да те хвърля, а ще те оставя. - Да знаеш как ти се радвам!
Всичко наред ли е? - Да.
Ако обичате, пазете ми мястото, защото ще се върна.
По-кротко, не бързам. Няма да познаеш какво ми се случи.
Само да чуеш мен какво ме сполетя. - Отгатни. Нещо невъобразимо.
Повишават те. - Нещо лично. Хайде, отгатни.
Ще се жениш? - Ще ставам баща!
Не е възможно. - Напротив. Страхотно!
И Лили е бременна. - Не!
Но това е страхотно! Ще станем бащи едновременно.
Невероятно! След толкова години приятелство...
... ще имаме дете!
Имам предвид всеки един от нас. Едновременно.
Поотделно. - Да.
Кой месец е? - Осмия.
Можеше да ми кажеш по-рано. - Разбрах го сутринта.
Първо на теб казвам, даже мама не знае. А твоята на колко е?
На две чертички. - Как така?
Има един апарат. Пишкаш и той показва в кой месец си.
На нея й показва 2 черти.
Супер. - Така си е.
Г-н комисар?
Имате посещение. - Какво правите, Жибер?
Радвам се да ви видя!
Какво ли? Ами ние...
С една китайска колежка сме. Показва ми нов вид релаксация,
с която за 5 минути икономисваш 5 часа сън.
Напомпваш се с енергия. - Сеансът приключи.
До скоро, г-н комисар.
Благодаря... Благодаря, малка ми Кю.
Е, какво ви води тук?
Наслагала навсякъде карфиол, а аз нищо не съм забелязал.
Какъв глупак съм! - Да. И преди го знаех.
Но защо карфиол? - Не знам.
Поне трябваше да ми светне, но не. За нищо не ставам!
Ако беше чак такъв нещастник, тя нямаше да е с теб.
Петра не е мазохистка. - Благодаря, малко ме успокои.
Не бързай, защото сме загазили. - Защо?
Ти по цял ден гониш бандити, а аз ровя в двигатели.
А децата изискват място и време.
Трябва да си променим навиците, да зарежем работата...
Да го водим на училище...
По-нататък. На първо време ще бърника в контактите.
Трябва ли да ги запушим? - Естествено.
Ега ти! Човек не знае какво го чака.
Готина трева! От Рашид ли е? - Да. Ти познаваш ли го?
Бегло.
Слънцето изгрява.
Даниел, намираш ли за нормално Дядо Коледа на скутер?
Обикновено са с шейни. - Виж как нервничи. Не е нормално.
Нали решихме да работим по-малко, за да се грижим за потомството си?
Така че никакво преследване. - След него!
Слушам, г-н комисар.
Искам проверка на един скутер с номер 75ВN13. Чакам.
Откраднат е преди 2 седмици.
Постоянство му е майката. - Кажи го на Петра.
Като разкрия леговището им, ги предавам на Жибер.
Какво щях да правя без теб? - Още повече глупости.
Ще го изгубим! По дяволите!
Спокойно, всеки проблем си има решение.
Какво правиш?!
Какво правиш? - Имаш ли друг вариант?
Не, но правим впечатление. - Дръж се безгрижно и си свиркай.
Видя ли го къде влезе? Звънни на комисаря.
Вчера сгафих ужасно и не искам да се проваля пак. Ще го проверя.
Дядо Коледа, който с краден мотор влиза в изоставен склад?
Какво още искаш? - Ела само за 5 минути.
Това стига ли ти, или ще провериш дали оръжията не са играчки?
Само да разберем колко са. След мен!
Нали каза, че ще се обадиш на комисаря?
Той веднага ще попита колко са.
Трябва да разбера дали това им е бърлогата.
Каскадата ти не ми вдъхва доверие. - Важното е да вярваш.
Тялото се подчинява на мозъка. - Точно това ме тревожи.
Ако нещо се случи, уведоми Жибер. - Емилиен, връзката ти!
За сведение, върнах се от доктора. - Добър ли е?
Отличен. Препоръча го Мари-Софи, която роди 4 деца за 4 години.
Трудно ще я стигнем. - Особено ако се разделим.
Готов съм да положа усилия, но трябва да си тук, за да видиш.
Защо шепнеш? - Заради Дядо Коледовците.
Извадиха Емилиен от кофата за смет.
Лили?
Мамка му!
Какво правите тук? - Познайте.
Губите си времето. Ще изтърпя всякакви изтезания,
но няма да проговоря. - Ние и без това знаем всичко.
Пък и мъченията са демоде.
Има много по-ефикасни методи да накараш някого да проговори.
Например с ласки. Това е най-опасното оръжие.
Какво прави хубав мъж като вас в полицията?
Върши си работата. Не! Не там!
Аргументите ми явно ви действат. - Това ми е телефонът.
Я да видим...
О, какъв хубав модел! Но е изгасен. Ще го включа.
Нямате право да правите така! Нарушавате човешките ми права!
Това, което вършите, е нечовешко.
Целта оправдава средствата, а аз... съм ужасно гладна.
Петра!
В момента съм ужасно зает, но оставете съобщение.
Петра е. Явно си някъде по задачи.
Знай, че се гордея с теб. С усърдието, с което работиш.
Влагаш цялата си енергия в това, но искам да помислиш и за себе си,
да релаксираш, да се насладиш на живота,
а ако може, да обърнеш внимание и на мен.
Звънни, като свършиш. Целувки.
Здрасти, Даниел.
Пак ли вие? Къде е Емилиен? - Отвлякоха го.
За какво им е?
Бяха облечени като Дядо Коледа и въоръжени.
Бандата на Дядо Коледовците! - Не се сетих.
И Емилиен ги откри сам? - Двамата.
Жална им майка. Имам супер план. - А Емилиен?
Паметта му ще бъде отмъстена.
Да вървим.
Стой наблизо, защото тази акция ме притеснява.
А Емилиен?
Гепим ли Дядо Коледовците, ще открием и Емилиен.
Но в какво състояние... не знам. - Много обещаващо.
Г-н комисар! - Добре, че дойдохте.
Ще пипнем бандата на Дядо Коледовците по бели гащи.
Право в торбата! - Може ли да дойда с вас?
Не, скъпа, тази акция няма да бъде коледна приказка. Опасно е.
Г-н комисар, моля ви се! - Добре, да вървим, наблизо е.
Карай след нас.
Разгънете редиците!
Това е то Коледа! - Ще видят звезди посред бял ден.
Откъде знаете, че са тук? - Имам си информатори.
Брат ми работи в канализацията. Кандидатствахме в полицейското,
но той пропадна, макар че преписа от мен. Объркал някакво число.
Често се случва. Мой приятел... - Я не се обаждай.
Брат ми ме уведоми за странен ремонт в някаква галерия.
Проверявам и що да видя - тунел. Между банката и универмага.
Излизат с парите и отиват да пазаруват.
Нищо подобно. Изчакват неделя, ограбват затворената банка
и излизат като Дядо Коледовци през магазина.
И понеже е пълно с Дядо Коледовци... - Затова се маскират така.
За да оберат най-голямата банка в Марсилия.
Шефе, гениален сте. - Вярно, това си е дарба,
но главното е опитът.
Може ли да звънна един телефон? - Моля.
Странно, Емилиен има същия.
Тъпите ченгета са ни разкрили. Минаваме на план Б.
Колко хубав език имате! Имам предвид китайския.
Шефе, раздвижване на паркинга.
Ако излязат с чудовищния джип, размажете ги!
Край на коледната ваканция. Жибер ви го казва.
Това пък какво е?
Къде е оная машина?
Не ги пускайте да избягат! Заловете ги! Може и живи!
Реквизирам го! Ален, след мен!
Оттук се разкрива чудна гледка към пристанището.
Спокойно ли е през зимата? - Изключително.
Спрете!
Почакайте ме! - В името на закона! Спрете!
Както ви казах, г-н министър, нямаме средства.
Едно колело за двама е малко. - Твърде малко.
Кажете на пилота на хеликоптера, че ще дойдем навреме.
Ще ми липсвате, скъпи Емилиен.
Понеже ви обичам, няма да страдате. - Колко мило!
Ще имате честта да узнаете точния момент на смъртта си,
благодарение на този механизъм. Нали имам швейцарска кръв...
Включи ли се механизмът, топката ще се разлюлее
и вие ще се озовете в ложите.
За колко време се задейства? - Остават ви точно 5 минути.
Използвайте ги, за да пречистите душата си.
Важно е да си направим равносметка,
преди да се представим пред Бога.
Да се пречистя за 5 минути? Абсурд.
Само в основни линии.
Взех ви телефона за спомен. Сантиментална съм.
Това е от китайската ми кръв.
Тая си я бива.
Ще е добре сега да стане чудо. Макар и мъничко.
Не и топката!
Не и таксито!
Не знаеш какво стана! Ужас! Трябва да ги намерим!
Тя ми взе телефона. Всъщност взеха и всичките пари,
но телефонът ми е от Петра и ако звънне и китайката вдигне...
Емилиен, не ти ли спасих живота? - И аз щях да го направя за теб.
И щях да загина, премазан от полицейска кола.
Вече карам по-добре. - Да беше благодарил, че те спасих.
Ще е напразно, ако не пипна бандата. Жибер ще ме удуши.
Ще намерим бандата, но първо кажи "благодаря".
Как ще я намерим, като нямаме пукната следа?
Кажи "благодаря". - Благодаря! Доволен ли си?
Извинявай, старче.
От нерви е. Не издържам вече.
Китайката ме изтезава с часове. Не мога да дойда на себе си.
Изтезавала те е? - Беше ужасно.
Какво ти стори? - Неща, които не бях правил никога.
Дори не можеш да си представиш. Не ми се говори, още ме боли там.
Искам да кажа, че ме боли само като си спомня.
Разбирам.
Не се тревожи. Ще я намерим твоята китайка. Ела.
Нищо ли не видя и не чу? - Тя говори с някакъв пилот.
Ще ги вземе отнякъде. Освен това имаше кожени ботуши.
Нищо ли не забелязваш? - Не.
Студено е. - Разтопен сняг?
Значи идва от някое високо място наблизо.
Предвид кожените ботуши, значи се връщат там?
Вероятно. - Защо ще носят парите на планина?
Какво има оттатък планината?
Швейцария! Разбира се! Тя е половин швейцарка.
Качват се с колата и после слизат на ски като туристи.
И оттам - с хеликоптер до банката. - Гениално!
Да видим най-близкия до границата ски курорт,
където кацат хеликоптери.
Тин! - Вал Д'Изер!
Видя ли нещо? - Не.
Патрул 1 - няма произшествия.
Къде ще караш отпуската? - Със сигурност на планина.
Да се надяваме, че сме прави в умозаключенията
и че колата им е някъде тук. Ти гледай надясно, а аз - наляво.
Да не би да не знаеш кое е дясно? - Твое дясно ли?
Понеже съм срещу теб, се обърках. - Не си срещу мен, а до мен!
Представях си, че си срещу мен и...
Какво? - Даниел! Колата!
Ето тук, завий надясно! - Познаваш селото?
Не, но се довери на инстинкта ми. Надясно!
Ще се доверя на моя и ще завия надясно.
Внимавай!
Изпотих се.
Какъв е този път? - Не знам, гледай за табели.
Малко странно карат тук. - Сигурно са местни инструктори.
Какво пише там? - 1 мин. 10 сек. - второ време.
На втората обиколка ще наваксаме.
Проклятие! Виж следите от ратрака.
Прехвърлили са всичко вътре и са се качили.
Край на преследването. - Никога не казвай "край".
Знам, че колата е бърза, но тук трябва да катерим планина.
За храбрите няма нищо невъзможно.
Как намираш зимната ми колекция?
Не е зле. Пробвал ли си я? - Никога.
Това чудо върви! А как ще ги открием в тази пустош?
Като вървим по следите. - Умна глава си.
Ако избягат с хеликоптер, имаш ли вариант?
Не прекалявай. - Тогава ще предупредя генерала.
Чудесна идея. - Ще ми дадеш ли телефона си?
Прехвърлете парите в раниците. Трябва да тръгнем преди залез.
Живо!
Дали са още тук? - Трудно е да се каже.
Операция "Снежанка" е в ход. Вече летим над Алпите.
Взех и вашия комисар, който държеше да присъства.
Г-н комисар? Мислите ли, че идеята е добра?
Служих 18 месеца при алпийските стрелци -
трети батальон, спец част. Планината ми е като роден дом.
Но тук е много високо. - Виждали ли сте сняг, Ален?
Аз съм от Гренобъл.
Аз също. Да вървим.
Да тръгваме.
Ще хвърля едно око. - Аз не бих рискувал.
Вечно прави каквото си науми.
Прав си, трябва да стоим в група.
Само дето ми съсипа тапицерията.
Само вода е. - Сняг е, а той оставя петна.
Ще ти почистя таратайката! - И с какво?
Щом казвам, ще я почистя! - Голям чистофайник се извъди!
Да тръгваме.
Можеш да се спускаш? - Не, но мога да карам.
По дяволите! След мен!
Тук има гора! - Страх те е от гората?
Страх ме е с кола!
Какво правиш? - Мисля да сложа гумите.
Засякохме хеликоптера. Бъдете готови!
Шефе, сигурен ли сте... - Лично проверявам снаряжението.
Всичко ще е наред. - Напред, юнаци!
И какво?
Чакайте ме!
Сигурно е от ремъка. Много е къс. - Естествено, че е къс.
Нали няма да го срежете? - Басма ще му цепя!
Готово. Чакайте ме!
А сега очакваме номер 10 - австриеца Ханс Герхарт,
който е в страхотна форма.
Сигурен ли си, че сме на прав път? - Нали следваме червените жалони?
И тук, на олимпийската писта във Вал Д'Изер,
той няма достоен съперник.
Той счупи всички рекорди в междинното време
и буквално издуха противниците си.
Победата му е повече от сигурна...
Я, някакво такси го изпревари.
Твърде спокойно е.
Арестувани сте!
Оставете ми го за спомен. - В затвора не се полагат сувенири.
Но ще имаш време за равносметка.
Отведете я!
Не изглеждаш озлобен за човек, когото са изтезавали.
Трябва да умеем да прощаваме. Не си ли виждал Жибер?
Ида! - Ето ти го.
Идвам! - Шефе, внимавайте с приземяването!
Не се коси, Емилиен. Та това е сняг.
Сняг е, ама разтопен.
Изтекоха ми водите. Ще раждам.
Ще раждаш? Сега?! - Ще отнеме време, но побързай.
Пристигам веднага!
Г-н комисар, Петра ражда!
Пак ще е на мой гръб, усещам. - Даниел!
Ето ме, скъпа. Всичко ще мине добре.
Само не припадай, не е моментът. - Всичко ще бъде наред.
Всичко ще е наред.
Емилиен, не е моментът.
Гледай на монитора контракциите. - Контракции?!
На кой монитор? - Трябва да е този.
Този е! - Напъвайте.
Ама къде? - Не вие, тя!
Щом започне, казвайте й да напъва. - Контракция!
Бутай, скъпа, бутай!
Дишайте!
Не вие! Тя трябва да диша. - Дишай, скъпа.
Контракция! - Напъвайте.
Махнете се оттам! - Махни се оттам! Да се махаме!
Дишайте дълбоко. - Сега да подишаме.
Пуф-паф...
Още малко, виждам главата.
Контракция! - Да изпуфкаме главата. Пуф-паф...
Контракция! - Още малко.
Хайде, любов моя. Пуфкай, пафкай!
Стига толкова.
Стига...
Прекрасно момченце.
Станах татко!
Искате ли да срежете пъпната връв?
Ако може, да го отложим за по-късно.
Какво правиш тук? - Тренирам.
Да не си бременен? - Не, но жената, която обичам, е.
Искам да бъда подготвен.
Как намери глупачка, която да забременее от въздуха?
Имах късмет.
И й обещах разни неща. - Какви неща?
Да прекарвам с нея повече време, отколкото с колата,
да бъда добър баща, да изпразня хладилника.
Да бъда най-добрият съпруг, ако тя склони да се оженим.
Тя повярва ли ти? - Не.
И за първи път в живота си ужасно сбърка...
... защото бях честен.
На мъжете не честност им липсва,
а време да изпълнят красивите си обещания.
Лили, ще се омъжиш ли за мен?
Много е лесно, като съм бременна!
Не го правиш както трябва. Аз съм от семейство с традиции.
Лили, ще ми окажеш ли честта да станеш моя жена?
Зависи. - От какво?
От това как ме любиш. Имаш 1 час да ме убедиш.
Няма да издържиш. - Ще видим.
Емилиен...