Мамка му, колелото ми! - Дръжте го!
Не си познал, брато!
Свободен ли сте? - Уви, сърцето ми е заето.
Може би ще мога да ви убедя.
Разчувствахте ме. Кого да убия за тези пари?
Закарайте ме на летището. За 20 минути?
Тъкмо ще си доям и сандвича. Качвайте се.
Тъкмо ще пробвам една нова екстра. Ще ми кажете мнението си.
Ще ви пречи ли да пусна музика? - Не. Ще тръгваме ли?
Потегляме.
Имате късмет. През зимата в Марсилия няма движение.
По-практично е за туризъм. - Голям късмет!.
От туризъм ще закъснеем.
Сложете си колана. Нямам избор, ще мина на трета.
Няма проблем.
Имате ли дребни?
Не. - Аз също.
Това не беше ли Даниел? - А кой да е? Изтребител?
Във форма е. Точно днес няма да го пипнат.
Надали. Полицията е получила някакво ново оръжие.
Да не го обстрелват с гнили смокини?
Оръжието е секретно.
Скука!
298 км/ч.
Бяло такси кара с 298 км/ч. Повтарям 298.
Разбрано. Тръгваме.
Слава богу! Реших, че са заспали. - Полицейска кола ли е?
Приятели са ми. Тук сме големи зевзеци.
Приближим ли се, запиши номера. - Добре.
Това не е номер, а имейл.
Край на играта. Дръже се!.
Защо спираш? - Шегуваш ли се? Газта е до край.
Нитробензол? - Един колега държи барче.
Прави гориво от анасонлийка. Ако ви интересува, ще ви пратя.
Благодаря, много мило.
Чакайте, това не е ли влакът стрела?
Хубава машина. Стабилен е на завоите,
но на права отсечка е муден.
Къде да ви сваля? - Тук.
19,32 минути!
Свалям ви шапка. Клиентите обикновено не издържат.
Скъсват се да драйфат. - Благодаря.
И държите да ви оставя тук? - Да.
Очевидно.
Благодаря за помощта.
Не сме ли се виждали някъде? - Непременно бих си спомнил.
Приятен път.
Емилиен никога няма да ми повярва.
ТАКСИ 3
Какво става? - Нищо. Просто кошмар.
Заспивай, скъпа.
Но какво правиш? - Нищо.
От 8 месеца не мога да мигна. - Заради онази банда?
От 8 месеца ни правят на луди и само за това мисля.
Забелязах. От 8 месеца се опитвам да ти кажа нещо.
Знам, но не можем да ги хванем. - Чу ли какво ти казах?
37 обира, извършени от Дядо Коледа!
А ти вече не вярваш в него, нали? - Не е там работата.
Декември сме! Какво ли ще ни сервират за Коледа!
Аз знам с какво ще те изненадам.
Не можеш да ми помогнеш. Трябва да хванем тази измет преди Коледа.
И аз трябва да говоря с теб преди Коледа.
Добре, готово. - Но какво правиш?
Отивам на работа. - 3 ч. сутринта е!
Тъкмо няма да има задръствания, заради Коледа е лудница.
Няма да има никой. - И по-добре.
Ще се видим в управлението.
Ало, таксито свободно ли е? - Лили, стана ли вече?
Да, защото ремонтираш колата в 4 сутринта!
Не я ремонтирам. Вече застудя и я подготвям за зимни условия.
А ще ми поставиш ли радиатор в леглото,
за да не мръзна самотна,
защото те няма не само зиме, а и през цялата година!
Не ме пипай с мръсните си ръце!.
После трябва да се търкам с тел. - Каква тел?
Такава, с която се жулят тенджери, тигани и глупачки като мен.
Измивам се и веднага идвам. - Не става така.
Ти се къпеш, после чакаме 1 час миризмата на веро да се изпари
и после става време за работа.
Станах преди 2 часа, половин час те погледах как спиш
и понеже не ми се спеше, реших да направя нещо полезно,
вместо да зяпам телевизора. - Даниел, ние нямаме телевизор.
Говоря по принцип. - Нямаме и уредба, пердета,
дори ваза за цветя, за да не се налага да ми подаряваш.
Затова пък имаме хладилник, пълен с фарове за мъгла!
Душът ни вони на бензин, пералнята е само за калъфи,
в гардероба няма място за роклите ми, но е пълен с гуми.
Затова пък като връх на лукса и символ на социалния ни статус
живеем в гараж! - Какво ти е? Да не си в цикъл?
Не съм! Писна ми да живея в гараж!
Аз съм жена. Помниш ли какво е?
Тя не само се усмихва и има нежна кожа.
Тя мисли, еволюира и се нуждае от време на време от малко комфорт.
И това само защото побърниках колата. Тия жени...
Не разбирам. Мирише чудесно.
Какво правиш, Лили? - Отивам при нашите.
Напускаш гаража заради казарма? - Но с пердета, дворче и цветя.
Недей така. В началото ти харесваше с мен.
Да, но вече не и отдавна се опитвам да ти го кажа!
Ти не живееш с мен, а с бракмата си и гаражът е тесен за двете ни!
Тя или аз! Сбогом.
Привет, момичета. На разходка, а?
Майтап, бе! Колегиална шегичка.
Весела Коледа!
Какво правиш? Да не си спал тук?
Дремнах за 5 минутки. - Бая дълги са били,
като гледам отпечатъка от папката върху бузата ти.
Ако си като дърветата, където всеки кръг е равен на година,
трябва да си спал поне...
20 години.
Забрави какво казах. Тук никой няма чувство за хумор.
Мислех, че тук е голям купон. - Продължавай и ще видиш.
Нося ви прясна трева. Стотачка грама. Желаещи има ли?
Не...
Супер е, брана е в планината. - В планината? Не!
Ама моля ти се, не употребяваме. - Губите. Чао.
Ей! А кока?
Рашид! - Приятен ден.
Що за цирк? И какви са тия постери по стените?
Боб Марли. - Това не е комисариат, а бардак!
Знаеш ли, че оная банда ни върти от месеци?
Дядо Коледовците? - Същите. Добре, че помниш.
37 удара за 8 месеца и никаква следа!
Всичко обърнах наопаки и нищо!
Чувствам се празен, глупав, безполезен...
Не искаш ли да помоля Рашид за нещо тонизиращо?
Не! - Искам да ти помогна.
Или пък закуска?
Какво ще кажеш да те подкрепя с една солидна закуска?
Да вървим да ядем.
Леле, доста си огладнял. - От дни не съм ял.
Тая история ме побърка. Сънувам се вързан на един стол,
а около мен танцуват десетки Дядо Коледовци. Ужас!
Спри дотук, ужасно е. Връзката ти е развързана.
По Коледа гъмжи от Дядо Коледовци. Как ще ги различим?
Вярно. През юли беше по-лесно.
Но сега явно готвят як удар за ефектен финал на годината.
Мъчи ме обаче един въпрос - защо се дегизират като Дядо Коледа?
Че кой ще се усъмни в Дядо Коледа?
Той е мил, раздава подаръци, изглежда добродушно в костюма си,
който му е дълъг...
или къс...
Идеалната маскировка,
за да прикриеш...
Патлак!
Интересува ли ви новият пасатор за плодове и зеленчуци?
Господинът има ли деца?
Залегнете! Национална полиция!
Не мърдайте! Арестуван сте!
Какво стана? - Най-сетне залових един от тях!
Откъде разбра, че е от бандата?
Много Дядо Коледовци ли познаваш, които носят патлак?
Как го видя? - Тъпакът го изпусна.
Пълен тъпак. Комисарят много ще му се зарадва.
Шефе, заловихме един... Все го няма, когато ми трябва.
Сядай и не мърдай.
Човек би казал, че аз съм шефът.
Бюрото ми отива, нали? - Прекаляваш.
При такъв успех няма да останем дълго инспектори.
Дядо Коледа, ще ни кажеш ли от кого сви полицейския револвер?
Ален, господинът се нуждае от указател.
Този става ли?
Щом забравиш нещо, казваш на колегата и той ще го потърси.
Кажи за патлака. На него има номер.
Питаме компютъра
и той ни дава името на идиота, чието е оръжието.
Мамка му! Свил е патлака на Жибер.
Не е истина. - Кълна се, виж.
Знаеш ли, че си свил оръжието на комисаря ни?
И как го направи? Ален?
Ако искаме да отговори, няма да е зле да му свалим скоча.
Прав си.
Емилиен?
Г-н комисар?!
Викат ме.
Но какво правите в този костюм? - Върша си работата.
Исках да се внедря в бандата, но вие отново провалихте всичко.
Но защо не ни предупредихте? Щяхме и ние да се дегизираме.
Това не е всеобщо нашествие, а секретна индивидуална акция.
Не се тревожете, ще ви направя костюм по мярка,
с палка и фуражка, та да озаптявате кръстовищата.
Ще ме пуснете ли, за да ви удуша? - Да, шефе.
Ключът е у Ален. Той ви закопча. - Побързайте, губя търпение!
Пет минутки, шефе.
Вие ли сте комисар Жибер?
Още не, т.е. още не съм комисар. Уви, не съм и Жибер...
Не че искам да се казвам така... - Губя търпение!
Веднага, шефе.
Вие ли сте комисар Жибер?
Да, аз съм. Какво мога да направя за вас?
Добър ден. Казвам се Кю. - Прекрасно име, много ми харесва.
Просто прелест. Истинско бижу. Китайско ли е?
Да. По майка съм китайка, а по баща - швейцарка.
Аз добре познавам Швейцария.
Журналист съм в списание "Уърлд интернешънъл"
и пиша статия за френската полиция.
Исках да прекарам ден-два с голям френски комисар.
Казаха, че най-големият сте вие. - Вярно е, висок съм 192 см.
А такъв ръст тук е рядкост. - Впечатляващо.
И аз понякога, като се гледам в огледалото, сам си се чудя.
Може ли да се залепя за вас няколко дни?
И цял живот, ако искате. Тоест колкото ви е нужно.
И аз обичам плътния контакт, когато правя... дознание.
Благодаря. Започваме ли? - С удоволствие.
Много мерси. - За нищо.
Защо стоите в кабинета си, облечен като Дядо Коледа?
Това ли? Това е за прикритие.
Опитваме се да се внедрим в банда, която се дегизира като Дядо Коледа.
Трябва да... проникнем при тях.
А белезниците? - Тези не са мои.
Друг въпрос?
Влез! - Преча ли?
На такова дередже съм, че нищо не ми пречи.
Щом си сам и нямаш работа, бих искала да поговорим.
Петра, не сега. Довечера вкъщи.
Вкъщи мислиш само за работа.
Затова реших, че в работата ще може да поговорим за нас.
Само не днес, моля те! - От 8 месеца го повтаряш!
Затънал съм до гуша. И ти ли ще ме тормозиш?
Какво още е станало от сутринта? - Залових един Дядо Коледа.
Имаше патлак и реших, че е бандит.
Нищо ново, по цял ден мислиш за въоръжени белобради старци.
Като го видях, му скочих и го арестувах.
Сам? - Да.
Значи не е бил бандит. - Ами не.
Беше Жибер, маскиран.
Аз преживявам най-тежкия ден в живота си,
а ти се смееш, вместо да ме утешиш. - Да те утеша?
Ами да. С някоя мила дума, някоя хубава новина...
С хубава новина ще ме съживиш.
Емилиен, бременна съм.
Не! - Да.
Новината е хубава, нали? - Разбира се, но откога?
От 8 месеца, Емилиен. - Не!
Но как е станало? - Срещнах Светия дух.
Но това е невъзможно. Нали бях тук! Щях да видя...
Пък и гърдите...
Значи затова те са...
Ще го запазиш ли? - Малко е късно за размисъл, нали?
Но защо не ми каза? - От 8 месеца се опитвам.
Сложих карфиол навсякъде. И тук, и там...
Чудех се какво търси там.
Погледни, закачих 20 ехографски снимки. Висят навсякъде.
Това е моето бебе? - Засега е мое.
Ако искаш да е и твое, събуди се. - Нормално ли е?
Познавайки бащата, логичен въпрос. Макар и парадоксално, е нормално.
Но щом си бременна и искаш да го задържиш...
значи ще ставам татко? - Каква логична мисъл!
Би трябвало да станеш полицай. - Ще ставам баща?!
Да. Това дете ще има нужда от супер баща.
Можеш да разчиташ на мен, Петра. Разчитай на мен.
Лили!
Тъпанар!
Защо ти е тая лъскава кола, щом не можеш да повозиш любимата?
"Мигновен тест". Какъв е тоя мигновен тест?
Две чертички. Какво значи това?
Добър ден. Това има ли си опаковка? - Да видим...
Това не е ли тест за бременност? - Точно това искам да знам.
Не мърдайте оттук, сложил съм ги до презервативите.
Свършили са. Харчат се като топъл хляб.
Жените обожават да ни правят такива подаръци. Бебе за Коледа!
Исках да съм подготвен. - Разбирам.
Ще питам щерката. Анжел!
Тя много ми помага тук. Знае всички медикаменти наизуст.
Анжел, това какво е?
Прости ми, татко. Внимавах, но бях пила и нямах презерватив.
Но тук е пълно, казах ти да вземаш. - Нямаше размер.
Кой го направи? - Не знам.
Младежът няма ли име? - Бях пила. Как да помня всичките?
Божке! - Стига, Коледа е.
Господа, удари часът на истината. Досега жънахме неуспехи,
а моята солова акция бе провалена от ревностния Емилиен.
Но това е минало. Бъдещето е наше.
От утре минаваме от думи към дела.
От днес! Това го отбележете. Звучи като клише, но е точно.
Емилиен, обувката ти е развързана. - Много хитро.
Та докъде бях стигнал? - Удари часът на истината.
Няма да приема повече разюзданост, тъпи гафове
или недоклатени недомислици. Това не го пишете.
Искам съвършенство, безупречност! Перфектна чистота!
Миналото лято бях на стаж в американската полиция
и превключвам на английски. Шантава работа!
С две думи казано -
бандата на Дядо Коледовците да бъде зад решетките до Коледа!
Дотогава не приемам отпуски, медицински и бележки от родители.
Г-ца Пю... Кю, журналистка от "Уърлтернационал",
ще ни съпътства в мисията
и държа тя да остане с добри впечатления от нашата полиция.
Девизът на тази мисия е: "Координация, разум, действие!"
Кръстих операцията...
"Сноу уайт".
Което ще рече "Снежанка".
Познай кои ще са джуджетата. - Гениално.
Искам всички на работа денонощно! Ясно?
Въпроси? Ти?
Какъв е подаръкът на бюрото ви? - Подарък? Рожден ден ли имам?
Кога е? - През юли.
Значи е за Коледа. - Нищо, важно е вниманието.
Тази я нямах. От кого е? - Някой, който ви познава добре.
На капака има копче.
Свалете оръжието! - Супер.
Здравейте, ченгета. Ако още вярвате в мен,
елате пред банка "Европа". Чака ви подарък.
Побързайте, срокът е до 12 ч.
Колко е часът?
11:55, шефе. - Тревога!
Тишина, казах! Как да работя с такива некадърници! Ега ти!
Това не го пишете.
Ние, французите, сме си такива - скандалджии, но пипето ни сече.
Тук Жибер. При подаден сигнал, тръгвате. Лет ъс гоу. Тръгвайте!
Последния път изскочиха от гаража със спортна кола. Да ги изненадаме.
Как, като ни предупредиха?
Те са убедени, че сме го приели за шега. Но не са познали!
Комисар Жибер е от стара коза яре. Той е тук и готов за атака!
А ако идването ни тук е капан? - Но това е абсурдно.
Защо престъпници ще предупреждават полицията? Това е глупаво.
За тези 8 месеца те не се проявиха като глупаци.
Никой не е застрахован да оглупее. - Освен ако...
Ако не са си осигурили бягството. - Нека опитат.
Няма да минат и 10 метра.
Шефе?
Ако искат да излязат, ще трябва да ни премажат.
Какво е това чудо?
Това е жив кошмар!
Как сте, шефе? - Добре съм.
А вие защо не го гоните? - Как се спира такова нещо?
Аз откъде да знам! Проявете въображение!
Ален, реквизирай някоя кола!
Тоя луд ли е? Защо не спира? - На черен полицай в Марсилия?
Можеше поне да намали.
Няма проблем. Свикнал съм.
По-добре сами да си спрем кола. - Прав сте. По колите!
Това е уникална защита против кражба,
вариант на полицейската система "Атлас".
Натискате тук и полицията веднага пристига.
Действа!
Мамка му!
Мамка му, колата ми!
Ако сляза, колата ще олекне.
Вашите 20 кила с мокри дрехи не ни пречат. По-живо!
Това е знаменитото ни пристанище. А онова там е Канебиер.
Идва от канабис, коноп, от който се правят въжета.
През 1661 г. крал Луи ХIV... Леко! Какво правиш? Продължавай!
"Създаден през 1661 г. от Луи ХIV..."
Не говоря за това! Следвай джипа с големите гуми!
Както виждате, малка ми Кю, персоналът ни е нефелен.
Събирали са ги от кол и въже. Този младеж е само за спасител,
а вместо това кара полицейска кола, без да има и книжка.
Нямате ли книжка? - Не, постъпих вчера.
Спокойно, засега само следваме кола, която е отпред.
Това го може всеки.
Какво да правя? - След него, синко.
Такива коли харчат по 100 литра. Ще му свърши бензинът.
След 5 минути ще е наш. - А ние ще издържим ли?
Ще издържим.
Да се извиним на хората, а? - Всяко нещо с времето си.
Сега ще ги спукаме. - Или те - нас.
Стига остроумия! - Да спра ли?
Защо? - Има басейн.
Стой!
Бяхме на косъм.
Внимавайте де!
Знаех, че няма да издържим 5 мин. - Чудесна изолация. Никакъв теч.
Това нормално ли е за полицията? - Не, обикновено колите ни текат.
Шефе, аз не мога да плувам. - Не бойте се, имаме си спасител.
Радвам се да ви видя, Даниел. Нещо сте кисел.
Много често излизате с дъщеря ми. Шегувам се.
Млади сте, забавлявайте се. Да сте виждали шофьора ми?
Беше на кръстовището. Сега ще дойде.
Отлично. - Лили тук ли е?
Разбира се. Лили! Прощавай, мислех, че си горе.
Няма проблем, свикнала съм.
Виж кой е тук. - Здравей. Може ли да поговорим?
Не, излизам. Отивам на лекар. Ще ме закараш ли, татко?
Да, стига шофьорът да дойде. - Стори ми се, че има проблем.
Аз мога да ви закарам. - Съгласен.
Къде се мотае това магаре? Хайде, хоп, в колата.
Булевард "Касини", шофьор. - Да, мадам.
Закъсняхте, момчето ми. Даниел предложи да ни закара.
После ще се видим в казармата.