Тревога, тревога!
Вие сте заловени в още един акт на антидържавна измяна.
Генерал Зод, вие изпитвахте само презрение към нашето общество.
Единственото ви желание беше да командвате.
Урса, вие имахте чувства единствено към злия си генерал.
Едничкото ви желание - да командвате заедно с него.
Нон, ти си лишен от разум, така както си лишен и от глас.
Съветът няма друг избор, освен да ви произнесе за...
виновни!
Виновни!
Ти ще преклониш глава пред мен, Джор-Ел.
И ти, а един ден и твоите наследници.
Джор-Ел!
Дейли Планет
-Чакай, ще ти отворя вратата. -Благодаря...
Извинявай, след теб.
-Добро утро, Фил. -Извини ме, Кент.
Здравей, Алис. Много красива блуза си облякла днес...
По-късно, Кларк.
Здравей. Не знам. Добре...
-Добро утро, Люийн. -Ще го проверя.
г-н Уайт, колко още да задържат челната страница?
Още десет минути. Аз ще им кажа.
Благодаря.
Ако не получим нищо ново в следващите 10 минути,
пращаме за печат със заглавие от 40 пункта. Снимка на три колони.
Кент, искам биографията на терористите за трета страница.
Дадено!
Извинявам се. Терористи ли?
От небето ли падаш? Къде беше?
У дома.
Не гледаш ли телевизия?
По нея дават много насилие. В момента чета Дикенс.
Банда терористи е окупирала Айфеловата кула в Париж.
Той знае къде е Айфеловата кула, Олсен. Нали, Кент?
-Да. Има ли пострадали? -От заложниците не.
Заложници?
-Около 20 туристи. -Искат пари.
Ако френското правителство не изпълни исканията им,
имат атомна бомба, която ще срине Париж.
г-н Уайт, това е ужасно!
Затова ги наричат терористи, Кент.
Отиди в архива. Искам всичко, свързано с тероризма...
Лоис знае ли за това?
-Дали знае? Тя е там! -Тя какво?
Когато новината гръмна, я качих на първия Конкорд.
Ако Париж ще загива, искам най-добрия си репортер там.
Но...
Не се обиждай. И ти си добър, но Лоис е по-добра.
Исках да кажа, че това е малко опасно.
Рискове на професията, Кент.
Не се тревожи, доколкото познавам Лоис Лейн, тя не само
ще се върне с наградата Пулицър, ами и с обширно интервю
с атомната бомба, озаглавено: ''Какво ме кара да цъкам.''
Не стой така, Кент...
Мерси, мерси.
Как са се качили там?
Дегизирали са се като работници по поддръжката.
Защо освобождават първите заложници?
Искаме да проявят добра воля. Иначе ще откажем да преговаряме.
Ще пуснат ли други заложници?
Ако им гарантираме, че няма да ги атакуваме.
Няма ли да направите опит да ги обезвредите?
-Дали сме им обещание. -И ще го спазите?
Нямаме друг избор.
Ако мислим, че това е истинска атомна бомба.
Къде е бомбата?
В един варел от нефт.
Атомна бомба? Сигурни ли сте?
Как да сме сигурни? В наши дни е напълно възможно да се направи.
-Това може да взриви Париж. -Да.
А позицията на правителството? Ще задоволят ли исканията?
Не съм упълномощен да говоря за това.
В момента в Елисейския дворец тече извънредно заседание.
Не, невъзможно е.
Извинете, не разбирам. Аз съм американска журналистка.
Не мога да ви пусна! Забранено е!
Чакайте.
-Ето. Как се нарича... -Какво точно искате?
-Стълби. Стълби? -Стълби...
С-Т-Ъ...
Мадмоазел!
Спускаме ги сега.
Влизайте.
-Хайде. Внимавайте. -Приличаме ли ти на...
Не знам на какво приличате.
Освобождаваме ви, затова млъкнете.
-Хайде, излизайте всички. -готови сме...
Оттук.
Хайде, по-бързо.
Освобождаваме ви. Размърдайте се.
Ще хвърля последен поглед.
Добре, спускайте ги.
Тръгваме нагоре.
Награда Пулицър.
С главно ''П''...
Трябваше ли да ги освобождаваме?
Те ще клекнат в момента, в който поставим бомбата.
Тъй или иначе няма значение.
Нобелова награда. С главно ''Н'',
малко ''о'', малко ''б'',
малко ''е'', малко ''л''.
Нобелова...
Награда!
Внимавай.
Аз контролирам бомбата, не тя мен.
Дано нямаш много неизповядани грехове.
Защото ако се пуснеш, ще имаш само 60 секунди да ги изповядаш.
-Прав си. -Чуваш ли нещо?
Все едно някой се движи отдолу.
Това е от нерви.
Къде са сега?
До асансьора.
Един е все още вътре с бомбата.
Те са до асансьора. Единият е вътре с бомбата. Другият излиза.
Третият излиза сега от асансьора.
Третият излиза сега.
Бомбата още ли е вътре?
Така смятаме.
Това е скучната част.
Кажи им да са готови.
По местата. Внимание!
Бъдете готови.
Хайде.
Като ни кажат, трябва да срежем главния кабел.
Не са ли имали време да намерят бомбата?
Разбира се, че не. Наблюдаваме ги през цялото време.
Сега! Давайте!
-Включи се! -О, господи.
Мисля, че това е вашият етаж.
Слава Богу.
Как се забърках в това?
-Добре ли си? -Да.
-Там горе има бомба! -Знам.
Пресни пъпеши продавам! Хубави пъпеши...
Здравей, Лоис.
Здрасти, Кларк.
Кларк!
-Има пешеходни пътеки, нали? -Да, но аз исках...
Знаеш ли колко беше глупаво това?
Откачалка!
Кларк, този път извади късмет.
Трябва да си по-внимателен. Оглеждай се и на двете страни.
Обикновено го правя, Лоис.
Може би трябва да си провериш диоптрите.
Не всички притежават ''рентгенови очи'', нали знаеш?
Нотка на ревност ли улавям в гласа ти?
Ревност? Не, не и аз.
Божичко, Лоис, какво правиш?
Кога за последен път си ме чувал да кихам?
Никога повече няма да ме чуеш да кихам!
Прочетох, че ако приемаш по 1 000 милиграма
витамин С всеки ден, няма да имаш проблеми със здравето.
Божичко, 1 000? Това са много портокали, нали?
-Има хапчета. Виждал съм. -Това е модерният начин.
Това е натурално.
Освен това спортувам всеки ден.
Кларк, не бива да ревнуваш.
Така ли?
Нещата вървят добре и при теб.
Сериозно?
Може ли да ти отправя малко конструктивна критика?
-Всъщност, не. -Бъди по-агресивен.
Придържай се към инстинкта си. Ако нещо ти хареса, вземи го!
Аз така правя.
Забелязах.
-Мога да ти помогна с това. -Благодаря, чудесно.
Да видим.
Слагаш портокала тук. Много хитро.
Кларк,
знаеш, че нямаше да кажа тези неща, ако не ме беше грижа.
Така ли?
За какво са приятелите?
''Приятели''?
Вземи.
Да пием за приятелството.
Ето как ще свърши най-големият престъпник на нашето време.
Без хленчене. Без гръм и трясък.
С какво наградиха Лекс Лутор,
най-великия гений на този свят?
Със слава и богатство? Колко му дадоха?
Доживотен плюс 25, Лутор. Хващай се на работа.
Не съжалявайте, г-н Лутор. Почти се получи.
Калифорния почти се озова на дъното на океана.
Милиони хора почти щяха да загинат.
Ако не беше Супермен, този пораснал бойскаут...
Искам си плочата на Либерейс обратно.
Какво можеш да направиш срещу такъв тип?
Лети толкова бързо и така нататък.
Дори не могат да го засекат на радара.
Всеки път се опитват, но той все отлита.
-Накъде? -На север.
Защо?
Да кара ски?
Всеки човек си има слабо място.
Някои като теб, Отис, имат повече от едно.
Не видях навреме това на Супермен.
Но сега, чрез търпение, изобретателност и умение,
малката ми черна кутия е почти готова.
О! Малката черна кутия в килията ни.
Малката черна кутия, г-н Лутор.
За какво е?
Тази малка кутия е по-съвършена от всеки обикновен радар.
Тя проследява алфа-вълните.
Алфа-вълните.
Тези алфа-вълни ще ме отведат на север при тайната му.
И тази тайна ще ми помогне да победя Супермен.
МАБ - 196 на 0,5.
Трябва да видим старата красавица, когато...
Ти следи топката. Заболява ме главата от нея.
Някой трябва да провери тези хора.
Да, все забравям за тях.
Откога са там горе, 45 дни?
Целият свят ни забрави.
Хюстън вика Артемис II.
Обадете се.
Добро утро, Хюстън.
Чакай, Нейт.
-Ей! -Какя карате?
Всички системи работят нормално.
Анди е навън и прави геологически проучвания...
Още камъни.
А космонавтът Борис взима проби от почвата.
Между другото, с Борис се сгодихме.
Предчувствах го, когато видях тестовете ви за интелигентност.
Малко разтоварващ хумор, Хюстън.
Условията там същите ли са?
Много е хубаво тук. Много е...
хубаво.
Хубаво е, да.
Виж, Нейт...
Нейт, събуди се.
Това е. Аз сънувам.
Артемис, обади се.
Хюстън, имаме неидентифициран летящ обект.
Неидентифициран?
-Как изглежда? -Много прилича на...
жена.
Ей, ти.
-Какво създание си ти? -Просто човек.
Човек?
Как се казваш? Откъде си?
Каква чуплива форма на живот.
Хюстън, обади се. Хюстън!
Хюстън, обади се.
Хюстън!
Помогнете ми!
-Артемис, говори Хюстън. -Какво става?
-Артемис, тук Хюстън. Обади се. -Какво става?
-Не знам. Загубихме връзка. -Е?
Наистина.
Артемис, обадете се. Тук Хюстън.
Какво каза той преди? Че е видял жена?
-Помислих, че каза ''шейна''. -Какво е ''шейна''?
На Канаверал не наричаха ли така комета с траектория изток-запад?
Откъде да знам? По това време съм бил в гимназията.
Странно, разкъсах тези метална обвивка като хартия.
А това, което стори той,
беше невероятно!
-Нещо става. -Да. С всички нас.
Тъй като се приближаваме към атмосфера само с едно слънце,
жълто слънце,
нашата молекулна плътност ни дава неограничена сила!
Те дойдоха оттам,
от място, наречено Хюстън.
Значи и ние ще отидем там.
За да управляваме.
Най-после ще управляваме!
380 изгаси.
381 изгаси.
382 изгаси.
383 изгаси.
384 изгаси.
385 изгаси.
Изгаси осветлението, Лутор.
Казах да изгасите!
Остават ви десет секунди до ареста, знаете ли?
Казах ви да...
Не мърдай!
Отиди там и го намери.
-Какво да търся? -Като го видиш, ще разбереш.
Май че го намерих.
Какво е?
Стълба, глупако.
Здравей, г-це Тешмакер.
Хайде.
Побързай.
Хайде, по-бързо.
Отис, хвани стълбата.
Качвай се.
Идвам, г-н Лутор.
Отис, потъваме!
Слизай!
Извинете ме.
Ако искате да пренесете
г-жа Смит през прага...
-Какво? -Това е традиция.
Мога да ви помогна, ако не можете да вдигнете...
Не, няма нужда.
-Скъпи, ще вляза сама. -Разбира се, скъпа.
-Заповядайте. -Доста е розова.
По-внимателно с багажа, моля.
Първо посещение на ''Младоженски рай''?
-Да. -Като семейство.
Да.
Нека ви покажа някои от специалните ни екстри.
Това са ''Пламъците на любовта'', в района няма мотел с такива.
Ако искате по-силен пламък, опъвате това.
Разбирам.
-Виж, скъпа, романтично е. -През юли?
Скъпи?
Срещу минимално заплащане, нашият фотограф може да изготви
специален сувенирен албум за престоя ви тук.
Може да ви снима в някои от нашите по-интимни кътчета,
например във ''ваната за двама'', или върху мечата кожа...
От истински полиестер!
А това е леглото.
Добре. Благодаря.
Благодаря, господине.
Разбира се.
-Благодаря. -Благодаря, г-не. И щастливо...
каквото и да е.
Можеш ли да повярваш?
Правим се на младоженци, за да разкрием мошениците в Ниагара.
Разход на талантливо журналистическо перо... Пера.
Пери Уайт и неговите неделни разкрития.
Как да спечеля Пулицър, като трябва да пиша за розова мечка?
Не знам, но това трябва да бъде разкрито.
Те примамват горките младоженци и им съдират кожите.
Така казва г-н Уайт.
От друга страна, това не е лошо. ''Безплатно шампанско.''
-Конкурс за целувка довечера. -Така ли?
Лоис ще... Не.
Виж това.
Лоис? Божичко.
Виж, намерих безплатен корсаж.
Тук всичко е безплатно, докато не получиш сметката.
Изглеждаш много красива.
-Благодаря, Кларк. -Няма защо.
Знаеш ли, Лоис, мислех си,
тоест, чудех се как ще искаш да се споразумеем.
За какво, Кларк?
Мислех си как
да се споразумеем за леглата.
За г-н Смит,
-тази безплатна кушетка. -Точно така.
Какво?
Божичко, живо е.
Много добре, г-цеТешмакер. Много добре!
Защо съм тук? Какво правя тук?
г-це Тешмакер, това философски семинар ли е?
Не.
Това е бягство.
-Бягство? -Да.
Лекс, как можа да постъпиш така с Отис?
За какво друго служи баластът?
г-це Тешмакер,
на север. Посока север.
Да, север.
-Къде е Олсен, като ми потрябва? -Не е ли красиво?
Прекрасно е. Прекрасно.
-Лоис? -Да?
Всички си държат ръцете. Може би и ние трябва да ги държим, а?
-Ето ръката ми, Кларк, дръж я. -Благодаря.
Знаеш ли какво? Тях ги е страх да се пуснат.
-Защо? -За да не отидат при адвоката.
Не знам за това. На мен ми изглеждат щастливи.
Защото си сляп.
Да.
-Дай. -Аз ще се оправя.
Трябва да внимаваш. Имаш само един чифт очила.
Лоис...
Ето.
-Добре. -Не казвай, че никога не съм...
Благодаря.
Синко! Извинете ме, моля.
Внимавай!
Слез долу!
Излагаш ме пред всички.
Видя ли какво щеше да стане? Това малко момче...
гладна съм. Ти гладен ли си?
-Лоис, ти си невероятна. -Защото съм гладна ли?
Стоиш пред едно от най-великите творения на природата,
а мислиш за храна. Въобще ли не се впечатляваш?
Щом си видял веднъж Супермен, Ниагара не може да те впечатли.
-Нали ме разбираш? -За него ли пак?
Съжалявам.
Много съм елементарна, нали?
Моят елементарен мозък ми казва, че съм гладна.
-Хотдог? -Хотдог.
-Искам и портокалов сок. -Прясно изцеден, знам.
Мамо, виж!
Да, скъпи, отлично.
О, господи!
Помощ!
Помогнете!
Само така, Супермен!
Какъв чудесен мъж!
-Пристигнахме. -Искам пак!
Съжалявам, само по едно возене.
Супермен! Супермен, това съм аз, Лоис!
Ела тук. Ще ти дам да разбереш! Щях да получа инфаркт...
Аз съм Лоис. Лоис Лейн.
Здравей и довиждане.
Защо се разбърза така? Дошъл си на Ниагарския водопад.
На Ниагарския водопад...
А Кларк...
Кларк не е наоколо, както обикновено.
Лоис?
-Заповядай. -Къде беше?
Да ти купя хотдог. Какво искаш да кажеш?
Струва ми се странно, че всеки път, когато Супермен е наоколо,
ти изчезваш.
Супермен? Той е бил тук? Божичко!
А ти не беше. Както обикновено.
-Какво ще ми кажеш за това? -Забравих ти портокаловия сок.
Кларк!
Не искаш сок?
-По-бързо! -Опитвам се.
Лед и сняг. Това ли е идеята ти за хубаво прекарване?
Само за това ли мислиш? На север, г-це Тешмакер.
На север!
Да, Лекс, на север.
Виж. Това е неговият дом. Домът на Супермен.
Браво, още лед.
-Фантастично! -Фантастично.
Фантастично е!
Конструкцията надминава всякакви архитектурни теории.
-Красиво е. -Красиво.
-Това място е гениално. -гениално.
-Лекс! -Ще се оправя.
Не, аз.
Не можеш ли да внимаваш?
-Това е красиво. -Красиво.
-Има си всичко. -грешиш.
-Защо не отиде преди да тръгнем? -Това беше преди два дни.
Това прилича на контролно табло.
-Не пипай нищо. -Не пипай нищо.
-Лед. -Казах да не пипаш.
-Не е лед. -Прилича на кристал.
Криптонска информационна банка, образователен кристал номер 308.
-Казах ти, че е кристал. -Млъкни!
Земна култура, раздел Б.
Дървета отДжойс Килмър от планетата Земя.
Какво?
''Никога няма да зърна поема, прекрасна като дървото.''
Той не е тук. Това е глас от миналото. Много хитро.
''Дърво, което гледа към Бог всеки ден.''
Аз обичам дърветата!
Кокер шпаньолите също. Подай ми още един.
Не. големия ето там.
Кал-Ел, синко мой,
на мен, Пазителя на архивите на Криптон,
се пада задачата да разкажа един мрачен епизод от историята ни.
Това искам да го чуя.
След много еони на хармония, сред нас се появиха бунтовници,
или както ги наричат на Земята, ''престъпници''.
Престъпници? Мои хора.
Въпреки усилията си не можахме да променим злата им природа.
Както знаеш, при нас няма смъртно наказание.
Доста разумно.
Затова нашите учени създадоха
''Зоната Фантом''.
Ние изпратихме в нея тези трима заклети престъпници,
като ги осъдихме на вечно заточение.
Без право на помилване?
Баща ти, Джор-Ел, мисли дълго по този въпрос.
Правилно попитах.
Съществува една опасност. Зоната Фантом
може да се пропука от ядрена експлозия в космоса.
Иска ми се да не ме беше питал...
Не съм питал нищо.
Не знаем какво ще се случи, ако те успеят да избягат.
На Криптон тези злодеи бяха неуправляеми.
На Земята ще притежават същите способности
като твоите.
Помисли само.
-Първият от тримата... -Трима.
-...е техният лидер, генерал Зод. -Преброй ги, трима супер-злодеи.
-Заедно с Нон и Урса... -Всеки притежава неговата сила.
Всеки от тях е отдаден на корупцията, насилието и злото.
Това обяснява трите алфа-вълни, които получавам в черната кутия.
Ще им трябва помощник.
Някой, който като тях презира живота, свободата и щастието.
На юг, г-це Тешмакер!
Знаеш ли, наистина е невероятно.
Никога досега не ми беше идвало на ум. Това е смешно,
защото на един добър репортер нищо не бива да му убягва.
-Разбира се, че не. -Картинката ми се изяснява.
Както обикновено, Лоис, не разбирам за какво говориш.
Виж какво, ще се видим в хотела.
Защо се разбърза, Супермен?
Моля?
Признавам, че дегизировката ти успя да ме заблуди.
А аз не се заблуждавам лесно.
Разбира се, че не.
Просто имаш голямо въображение. Понякога се увличаш.
-Може да се случи на всеки. -Слушай, сигурна съм,
че ти си Супермен и съм готова да заложа живота си на това.
Какво?
Ако съм права, ти ще се превърнеш в Супермен.
Ако греша,
ще имаш страхотен материал за вестника.
Мислиш, че аз съм Супермен?
Наистина имаш страхотно въображение.
За минута почти успя да ме убедиш. За минута.
Чао, скъпи.
Боже мой!
Извинете ме.
Помощ!
Супермен!
Лоис, плувай!
Помощ!
Пази се от камъните! О, господи!
Кларк!
-Хвани се за клона! -Какво?
Помощ!
Лоис, добре ли си?
Ето!
-Значи те помислих за Супермен? -Извинявай.
Това наистина е срамота.
Това ли е планетата Хюстън?
Много странна повърхност.
Примитивна форма на живот.
Видяхте ли това?
Видяхте ли какво направих?
Тук имам несравними способности.
И тримата ги имаме, скъпа.
Трябва да съм пълен идиот,
за да скоча в реката и да чакам г-н Красавеца,
който сигурно си има по-добри неща за правене.
Сигурен съм, че е било нещо много важно, Лоис.
И да помисля, че ти си...
Ако Пери Уайт можеше да ме види сега...
Къде ми е гребенът?
Не само съм си загубила ума, ами съм си загубила и гребена.
Ще ми подадеш ли онази четка там?
Разбира се.
-Не, няма проблеми. -Нека ти видя ръката. Дай я.
-Всичко е наред, Лоис. -Нека да я видя.
-Ти си Супермен. -Не ставай глупава.
Съжалявам.
Не би трябвало да съжаляваш за нищо.
Не знам защо го направих.
Може би си искал.
Не мисля.
Може да не си искал с разума си, но си го искал със сърцето си.
Нека поговорим.
Аз те обичам.
Наистина трябва да поговорим.
Слушам те.
Не можем да говорим тук. Пери ще се обади в 6 да види какво става.
''Какво става'' ли? Това е изказването на годината.
Къде искаш да говорим?
Лоис,
тъй като вече знаеш, мисля, че трябва да научиш всичко.
Искам.
Да отидем у нас.
Може би трябва да се преоблека.
Ти също.
-Имат голям избор. -Не мога да ям риба.
Можеш да ядеш каквото искаш, Дуейн. Яж месо и картофи.
Не мога да ходя някъде, където очакват да ям риба.
Предлагат боб.
Не мога да ям боб. От него се изприщвам.
Имат голям избор, Дуейн.
Ще опитам рибата.
готов съм да се обзаложа на 10 долара, че са от Лос Анджелис.
Ей, хипита! Разкарайте се от пътя!
глобусът ми харесва. Червен е като слънцето на Криптон.
Но не и този дразнещ шум.
Махнете се!
Добре ли чух? Този кучи син ми заповядва?
Дуейн, погрижи се за това.
Но...
Научи се да действаш твърдо, ако искаш да си миротворец.
Какво, по дяволите, си мислите, че правите тук?
Какъв е този символ? Друг лидер ли следвате?
Да следваме лидер ли?
Мътните ме взели!
-Добре. -Някакво оръжие?
Как успя да го направиш?
Исусе Христе!
Машина за произвеждане на шум.
Само проверявам гумата...
-Това е домът ти! -Не.
Всъщност живея в града, на три пресечки от теб.
Това е много важно място за мен.
Исках ти да го видиш.
Нали не ти е студено?
Мислех, че ще замръзна, но съм наред.
Добре. Ела да ти покажа нещо.
Виждаш ли? Силна е само миризмата ти.
Стига бе!
Само защото не искам да те загубя като партньор.
Циркът е дошъл в града!
Ей, хубавице! Що не седнеш тука?
Нека си хванем ръцете.
Кажи, ако те гъделичкам.
Предната ти гума е спукана, Дуейн.
Какво се е случило, шерифе?
Уили...
Мисля, че ръката ми е счупена.
Момиче или не,
ще плюеш зъби! Ставай!
Какво става, бе?
Това ти ли си, Буг?
Добре.
Вдигнете си ръцете!
Тези човеци започват да ме отегчават.
-Моля ви, господине! -Той е генерал.
г-н генерал! Пуснете татко долу!
Добре ли си, Джоди?
Когато баща ми почина,
земният ми баща искам да кажа,
намерих този кристал.
Това е трудно за обяснение, но всъщност
той ме извика.
И ме доведе тук.
Помогна ми да построя това място.
Всъщност той го построи.
Тогава разбрах кой съм наистина
и какво трябва да правя.