Лондон, 2008г.
След 40 денонощия проливен дъжд
по-голямата част от града е залята от вода.
Това е резултат от продължителното действие на Глобалното Затопляне
Предупрежденията, игнорирани в продължение на десетилетия
доведоха до невиждани параметри на замърсяване...
И денят сякаш се преля в една безкрайна нощ...
ЧАСТ ОТ СЕКУНДАТА
- Централа! Тук кола 3-1. Пристигам при Затвор №16.
- Имам арестант на борда. Искам подкрепление.
- Разбрано! Продължете към втора база!
- Тук Тречър. До всички: отваряйте си очите за детектив Стоун! Той е въоръжен и опасен.
- Ако някой го забележи, да ми докладва веднага!
- Дъркин, къде си, по дяволите!
- Открих Стоун - преминава през площад Трафалгар.
- Следвам го плътно.
- Докато САЩ блокираха поредната резолюция на ООН за Глобалното затопляне...
...бедственото положение в Лондон продъжава.
- Река Темза покачи нивото си до най-високи стойности след ноември 1999г.
- А с приближаването на пълнолунията и продължаващите дъждове...
...обстановката в Лондон става все по-"мокра".
- Докато приливите продължават да се покачват...
...из града се появяват все повече плъхове, пренасящи различни зарази.
- Хората, нападнати от тези плъхове, трябва незабавно да се обадят в най- близкия медицински център за спешна медицинска помощ.
- Полиция, умнико!
- 50 цента вход! И минимум 2 питиета!
- Дръж го под око! - ОК!
- Мама му стара!
- Какво ще желаете?
- Имате ли кафе?
- Поръчват се минимум 2 питиета.
- Тогава ми дай 2 кафета! С повече захар!
- Въведете код за достъп!
- Спец. части. Мога ли да Ви помогна?
- Свържете ме с Пен О'Донъл, моля!
- Един момент...Ще Ви прехвърля.
- Хайде, Пен, вдигни!
- Извинете, трябва да отида до тоалетната. Ще пазите ли вратата?
- Нямаш грижи, котенце.
- Благодаря!
- Ей, да не надничаш!
- О'Донъл слуша!
- Здрасти, Пен! Тук е Стоун!
- А, бе, теб не те ли отстраниха?!
- Получи ли доклада? - Не!
- Може би оня мръсник няма да се появи този път?!
- Ще се покаже той!
- Зная, че ще се появи!
- Имам нужда от кафе! Къде по дяволите ми е кафето?!
- По дяволите!!! Зная, че си тук!
- МАМА МУ СТАРА!!!
- Кучи син!
- ВЪРНАХ СЕ!!!
- Стой на място!!! Да не си мръднал!!!
- Покажи си ръцете!
- Някой трябва да е видял нещо!
- Ти? Ами ти?
- Ти знаеш нещо!
- Ами ти, бе, пес такъв!
- Сигурен съм, че ти си го видял!
- Къде отиде той?!
- Не стреляй!
- Казвай, че мамицата ти!!!
- Не видях!
- Стой на място!
- Полиция!
- Разкарай се от пътя ми!
- Божичко!
- По дяволите!
- Мамицата му!
- Чувам как бие сърцето ти!
- Ще те намеря!
- Мръсник такъв!
- И после какво?
- Започна да се държи като побъркан. Беше абсолютно неконтролируем.
- Четирима полицаи едвам го осмирихме.
- Къде е сега?
- В ареста.
- Какво е станало с него?
- Един сериен убиец уби партньора му, Фостър, преди три години.
- Стоун е бил там, когато това се е случило. - Значи се чувства виновен?
- Едва ли!
- Само се преструва.
- Имал е връзка с жената на Фостър.
- Напуснал я е, "чупил се е"... и междувременно е превъртял.
- Сега я кара на адреналин, кафе и шоколад.
- Ако питаш мен, той е откачен.
- Така казват и лекарите.
- Ето. Виж му досието.
- Работил е във всяка възможна "дупка" и отвсякъде го уволняват.
- Казват, че е най-добрият.
- Така си е.
- Проследих то в една уличка. Та той стреляше по боклукджийска кофа!
- Типично за Стоун.
- Е, може пък и да му повлияеш положително. - МОЛЯ?!
- Той е новият ти партньор.
- Какво ти става, бе, Стоун?
- Къде е другият ми пистолет, Пат?
- ТОП-ът, ли? Шефът го взе. Каза, че иска да те види и че било нещо спешно.
- Ей, т'ва е Стоун!
- Здрасти, Стоун!
- Дръпни се, бе!
- Внимателно, скъпа!
- Радвам се, че се върна!
- Какво по дяволите правиш тук, Стоун?!!!
- Мислех, че си отстранен!
- Стоун! Докарай си задника в кабинета ми!
- Какво, по дяволите, е това?!
- Здрасти, шефе!
- Как сме?
- Отговори на въпроса!
- Това е пистолет.
- Не ми се прави на хитрец! Хич не е смешно!
- Аз да не би да се смея!
- Убиецът се появи отново.
- Та нали ти каза, че той няма да се появи?!
- Сър, всички улики от изследването показмат,че сериини убиици от подобен тип не се връщат.
- Кой е пък тоя?
- Детектив Дик Дъркин. - Сигурен ли си, че е той?
- Изтръгнал е сърцето и.
- Сърцето и ли?!!! От 'къв зор?
- Сигурно ги яде на закуска.
- Но това го нямаше нито в полицейските доклади, нито във вестниците?!
- Няма и да го има! Ясен ли съм?!
- Боже! Ако пресата надуши нещо, ще спретнат голям купон!
- Това променя нещата.
- Мислех, че си имаме работа с човек с психични отклонения, а не с пълен психопат.
- За да притежава такава невероятна сила, сигурно действа под силен стрес или взема стимуланти?!
- Кой е тоя?!
- Любопитен съм...
- Как разбрахте, че ще нападне именно този клуб снощи?
- Не знаех.
- Но сте бил там преди той да нападне! - Е, и?!
- Това е невероятно съвпадение!
- Знаеш ли какво е това?
- Медицинско. ТВОЕТО медицинско.
- Докторите казват, че имаш страхова невроза, граничеща с параноя.
- Докторите нищо не разбират!
- А какви други оръжия носиш,освен тоя ТОП?
- МП-15. - Какво друго?
- Глок 50. - И?
- И NA-3 карабина.
- И това ако не е параноя, тогава не знам какво по дяволите Е параноя!
- Изненадан съм, че нямаш и транатомет!
- Не ми дадоха разрешително.
- Не е смешно!
- Просто искам да бъда подготвен.
- Подтотвен за какво?! Ти не можеш дори да намериш оня мръсник, камо ли да го гръмнеш!
- Мога да го намеря.
- Добре, де! Щом знаеш толкова много за него, тогава защо разполагаме само с труп с изтръгнато сърце? А ти стреляш по плъхове в някаква задънена уличка!
- Ти да не ме следиш, бе!!! - И още как!
- Параноици с пушкала са запаха за обществото!
- И теб щеше да те хване параноята, ако те преследва някой дръвник като тоя!
- Този "дръвник" за твое сведение се води експерт по серийните убийци!
- Ако е такъв експерт, 'що ме следва мен, мътните да го вземат?!
- Официално си назначен отново!
- Но ако се издъниш отново, ще те пратя в най-гадната дупка на тоя свят!
- Че има ли въобще по-кофти място от това!
- Има и едно условие, Стоун. МОЕ условие! Дик идва с теб.
- Аз работя сам. - Работиш с котото ти кажа, иначе въобще няма да работиш!
- Защото, що се отнася до мен, ти си просто още един откачен с оръжие в ръка.
- Загрижеността ти за доброто ми настроение е просто трогателна. - Разкарай се от кабинета ми!
- Имаш ли писалка?
- Детектив Дик Дъркин...Имаш ли си кола? - Да, естествено.
- Тогава си я карай, а аз ще бъда с моята.
- Ей, Стоун, какво е това? Да не отиваш на пикник?
- За какво говориш? - Да не би вече да ти доставят пиячката?
-Не го докосвай! Откъде го взе?!
- Някой току-що го донесе. - Кой?!
- Не зная.
- Някой да е видял кой е донесъл това нещо? Никой ли не е видял?!
- Недей! - Студено е!
- Моля?!
- Достатъчно студено, за да е пълно с бира.
- Какво става?
- Добре...Отвори го!
- Параноик съм бил, а?!
- Запечатайте сградата! Веднага! - Вече е твърде късно!
- Извикайте експерти! Искам да знам кой е донесъл това нещо и кога!
- Дъркин, бягай с него!
- Искам отливка на отпечатъците от зъбите и то ВЕДНАГА!!!
- Здрасти!
- Може ли да те питам нещо?
- Къде си се обучавал?
- Ами...Израснал съм в Килпет Наргар, но родителите ми се изнесоха оттам, когато бях 4 годишен...Не можах да "пусна корени" там. Затова след като специализирах в Едън Броу реших да постъпя на работа в полицията и отидох в Оксфорд.
- Стой си там!
- АЗ СЕ ВЪРНАХ!!!
- Не мърдай, че ще ти пръсна черепа!
- Какво по дяволите правиш тук?!
- Опитвам се да мисля.Може ли?
- Сигурно си откачен, щом лежиш в локва кръв!
- Ти го видя, нали?
- Сигурен съм, че си го видял.
- Щом ти можеш да го видиш...и аз мога!
- А това значи..., че аз НЕ СЪМ ЛУД!
- Какви ги вършиш, бе?!
- Извинете!...Разговарях със секретаря Ви!
- Какво правиш, бе, мамицата ти?!
- 80% от нсички инциденти са причинени от лоша видимост.
- До всички! В блок 227 е извършено убийство...
- Тук Стоун.
- Твоят човек отново е ударил.
- Тръгвам.
- Следвай ме, Дик!
- Извинявай!
- ВНИМАНИЕ, ПЛЪХОВЕ! СМОГЪТ УБИВА!
- На кой етаж? - На четвъртия.
- Какво става тук? - Документите, ако обичате, сър!
- Детектив Дик Дъркин.
- Какво имаме?
- Това, което е останало от 28-годишен мъж. Сърцето му е било изтръгнато.
- Ти какво правиш тук? Мислех, че си отстранен?
- Бях.
- Можете ли да ми кажете час на смъртта?
- Предполагам, че е станало около...
- 6:30. - Точно така.
- Как разбра?!
- Винаги ли е така?
- Да...Винаги е така.
- Недей!!!
- Мразя плъхове!!! - Съжалявам за костюмчето.
- По дяволите!!!
- Какво е това?!
- Послание за мен! - Откъде знаеш, че е за теб?
- Това е пистолетът на партньора ми!
- Какво е това, мамицата му?!!!
- Прилича на астрологически символ.
- Да! Символът на скорпиона.
- Обърнат триъгълник, ограден в кръг. Използва се в окултните науки.
- 25 - 78...Не зная какво означава това. Правил ли е това и преди? - Не.
- Дали е стъпвал на леглото, за да нарисува всичко това? - Ако не е, лесно ще го открием.
- Защо?! - Защото тогава трябва да е висок 3 метра.
- Какво знаеш за окултните науки? - Нищо.
- Нали си ходил на училище?! - Да, но там не се изучаваха окултни науки.
- А каква е тая работа със Скорпиона? - Сериозно ли питаш?!
- Трябва да си прочетеш хороскопа. - Защо?!
- Имам подарък за теб, Стоун.
- Шефът каза да ти го дам. Това е отливка от зъбните отпечатъци върху сърцето от тази сутрин.
- Добре.Занеси това в лабораторията! Да го проверят веднага!
- Някакъв проблем ли има?!
- Да и аз имам същия проблем като твоя: за какъв се мислиш ти, бе, Стоун?!
-Ей, занеси това в лабораторията веднага. Нямам време за глупости!
- Не мисли, че шефът няма да научи за това, Стоун!
- За какво говорехме? - Вие май нещо не се обичате, а?
- Млъквай, бе!
- Тръгвай!
- Покажи си лицето!
- Фостър!
- Добре! Назад! Назад! Какво стана?!
- Дик, той е някъде тук!
- Откъде знаеш?
- Казвам ти, той ни наблюдава!
- Може ли един въпрос? - Питай!
- Какво стана тогава? - Бяхме го спипали!
- Откъде знаеш?
- Това ти е втори въпрос!
- А откъде знаеш точно по кое време е била убита втората жертва?
- Ти да не си екстрасенс?
- Шибаното ти поведение направо ме побърква!
- Ами ако наистина си луд...Не биваше да го казвам, но след като работим заедно, най-добре е да бъдем откровени един с друг.
- Сега ще ти дам аз на теб една откровеност! Първо: ние НЕ работим заедно и второ: аз НЕ съм луд!
- Добре, добре...
- Но да знаеш, че Фокс беше този,който те натопи с рапорта заради който те отстраниха.
- Това е, което знам със сигурност.
- Закопчай си ципа, Дик!
- Има ли нещо общо между жертвите?
- Виж, може и да не ме харесваш, но съм добър в тази работа.
- Имам задълбочени познания по отношение на сериините убиици.
- Страшен си!
- Прекарах 1 година с поведенческа група учени, които изучават сериините убиици...
- ...и още 1 година в Интерпол...
-...Не съм просто някакъв идиот, току що излязал от полицейската академия!
- Знаеше ли, че и Чарлз Менсън е бил Скорпион?
- До вчера си мислех, че си имаме работа с човес с психични отклонения...
-...а след като ти ми каза за сърцата...
-...бях убеден, че този човек е психопат...
- А след като и видях какво е направил... мога да кажа, че той е и двете.
- ...Психар със сериозно разстроено съзнание.
- Няма нищо общо между жертвите.
- Трябва да има.
- Този звяр не се интересува какво убива.
- Защо го нарече звяр?!
- А ти как би нарекъл НЕЩО...с такива зъби?
- Дай ми ключовете си!
- Защо?
- Дай ги!
- Това е подарък от приятелката ми.
- Къде отиваме?
- Ти няма да ходиш никъде.
- Ама така не е честно!
- Фостър Маклейн (6.4.1970 - 14.3.05)
ГРОБНИЦА ЛОНДОН
- Мишел?
- Не, аз съм Кинг-Конг.
- Какво правиш тук?
- Същото като теб.
- Идвам тук всеки път...когато съм в Лондон.
- Скоро ти звънях!
- Така ли?
- Да...Телефонният ти секретар не работеше и затова реших...
- Много си красива.
- А ти приличаш на лайно.
- Благодаря.
- Кога за последно си спал?
- Преди 4 дни.
- Убиецът му е все още наоколо, но не зная дали ще можем да го хванем.
- Ами тогава не се опитвайте, оттеглете се и забравете.
- Аз не мога.
- Какво ще кажеш да останем заедно...само за тази нощ.
- Пази си палтото...при мен има доста мръсни неща.
- Има ли осветление? - Да.Точно пред теб.
- Нищо чудно, че не можах да те открия. - Търсила си ме?!
- Да. Търсих те.
- Не може ли да отворим някой прозорец?
- Изчезвай!
- Прозорците са счупени.
- Мога да отворя тази врата.
- Благодаря.Така е доста по-добре.
- Виж...съжалявам,че изчезнах така внезапно...
- Вината беше колкото твоя, толкова и моя...Просто така стана.
- Кога за последно си чистил тук? - Не си спомням.
- Радвам се, че те виждам...
- Чух, че са те отстранили...
- Слуховете се разпространяват бързо.
- Не...не.Фокс ми се обади... Той и Фостър бяха близки приятели.
- Значи си си все същия? - Да.
- Това е хубаво.
- Доведох едно от децата от Нюкасъл.
- И деца ли имаш вече?!
- Не.Работя с деца. Много от тях се нуждаят от помощтта на психолог.
- Това наистина е много мило.
- Извинявай за гълъбите, но не мога да ги убия.
- А как е майката на Фостър?
- Все така.
- Не мисля, че тя ще успее някога да превъзмогне скръбта.
- Да...
- Ами ти?
- Аз съм си все така луда, както преди.
- Той ми липсва.
- На мен също.
- Ще направя кафе.
- Нямаш ли някаква ИСТИНСКА храна?
- Полунощ е. Приливът се вдига. Хайде! - Хайде да идем да си вземем по бира! Тук няма нищо!
- Фостър?!
Стига бе! Изчезвай!
Дъркин...Ти наистина си откачен!
Не мърдай! Полиция!
- Искаш ли закуска?
- Не.
- Добре. Аз ще карам.
- Скачай в колата!
- Да не би да искаш да кажеш, че вие в Оксфорд не закусвахте?!
- Да.Ние тичахме.
- Вие какво?!
- Тичахме: по 8 километра всяка сутрин.
- 'Айде, бе, а не чукахте ли?
- Да. Всяка вечер.
- Значи всяка вечер чукахте и след това тичахте по 8 км всяка сутрин?!
- Да. С изключение на някои дни, когато...
- ...с приятелката ми си стоим в леглото и...
- ...си "губим времето".
- Дъркин...
- ...това е отвратително!
- Какво има? - Нищо. Имам нужда от кафе.
- Какво е това? - Книжки.
- Паранормална психология, астрология и окултни науки.
- Всичките ли ги изчете?! - Да.Снощи...след чукането.
- Ако обичаш престани!
- Мисля, че пушиш твърде много, пиеш много кафе и ядеш прекалено вного захар.
- Така разпускам.
- Лесно мога да те отърва от това. Масажът е едно от хобитата ми.
- А така...сега се отпусни и остави напрежението да отмине...
- Слушай, друже...да ме докосваш не е блестяща идея.
- Ние сме ченгета. ОК?
"Харли Дейвидсън"
- Ей, Стоун, как е?
- Добре.
- Дай ми закуска и кафе!
- А за вас? - Бих искал кроасан, моля.
- Знаеш ли...мисля, че ти притежаваш свръхестествени способности.
- Това да не го прочете в някоя от книжките си?!
- Да. В "Черната маска".Колекционирам ги. Това е едно от хобитата ми.
- Ти имаш ли си хоби?
- Откакто отказах пиенето...не.
- А така! Отказал си пиенето! Браво на теб!
- А бе ти защо ли все ми напомняш за майка ми?!
- Може би, защото съм чаровен?
- Майка ми беше всичко друго, но НЕ и чаровна.
- Боже! Обичам тази работа! - Защо? Да не би да ти хареса мацката?
- Това е много вкусно! - Така си е.
- Чувам, че си бил доста добро ченге. Също като Уесъл.
- И какво друго?...Имаш ли сол? - Да.
- След това нещо си откачил.
- Ами...
- Може би това те прави и екстрасенс?
- Просто усещам някои неща, това е всичко.
- Не, че искам да се правя на всезнайко, но екстрасенс означава точно това.
- Мисля, че между теб и оня ненормалник има връзка на психическа основа.
- Коя зодия си? - Не помня.
- Кога си роден? - На 10ти ноември.
- Значи си скорпион! - И какво?
- Ами, знакът на Скорпиона беше нарисуван на онзи таван.
- А питал ли си се...защо той ти изпрати сърцето? - Не.
- Може би те мисли за състрадателен? - На умник ли се правиш?
- Супер!
- А не се ли чудиш...
- ...защо убива само при прилив?
- Обзалагам се, че това има нещо общо с астрологичната подредба на звездите във връзка с новолунието.
- Скорпионът е воден знак, а и най-силнии са приливите при новолуние.
- За сега само това ми хрумна.Но ти може и да имаш по-добра идея? - Не...нямам.
- Той се появява всеки месец в нощта преди новолуние. Убива преди полунощ на различни места.После изчезва.Нямаме нито мотив, нито някаква последователност.
- Чакай, чакай...
- Единственото, което знаем със сигурност е, че той НЕ Е вегетарианец.
- Стоун?
- Е, дръвник такъв, твой ред е, какво ще измъдриш от всичко това?
- Не ми дреме нито за научните ти степени, нито за общата ти култура. Искам да знам какво мислиш ТИ по въпроса!
- До всички полицаи в района, получен е сигнал за нахълтване от ул. "Резолт" №16... - Това е...
- Моята квартира!
- Пушката!
- Викай подкрепление! Веднага!
- Мишел?!
- Не мърдай! Полиция!
- Ако това е някаква шега, не мисля, че беше забавна!
- Какво правиш?! - Къпя се!
- Къпеш се?! - Да.
- Чух писък!
- Водата стана по-студена изведнъж!
- Входната врата е отворена! - НЕ съм я отваряла АЗ!
- Заключи я!
- Какво правиш?!
- Подкреплението идва. - Тя е добре.
- На долния етах! Бързо!
- Добре. - 1, 2...
- Дъркин, върни се тук!
- Мамицата му!
- Дъркин! Тъпо, откачено копеле, такова!
- По-добре да намеря Дъркин!
- Стоун! За Бога!
- По-добре да намеря Дъркин!
- Онова нещо ме ухапа.
- Недей да...Не се тревожи! Ще повикам лекар.
- Отдръпнете се!
- Хайде, отдръпнете се! Хайде, моля Ви!
- Гръдният кош е разпорен,...сигурно я е ударил с брадва. - Не.Той използва ръцете си.
- Ти го видя, нали?
- Тоя се задушава!
- Добре съм. Само имам нужда от малко свеж въздух.
- Освободете пространство!
- Добре.Успокой се! Вдишай!Вдишай!
- Хей, Харли!
- Фостър?
- Господи! Фостър! Престани да се бъзикаш, приятелю!
- Господи! - Стоун! Добре ли си?
- Дик! Какво правиш тук?! - Слушах по радиото за повиквания за помощ.
- Ето! Това е! Това е екстрасенсната връзка между вас двамата!
- Ти трябваше да си мъртъв!
- Не си ли чувал забронирана жилетка? - Ама това наистина беше супер!
- И да не си ме попитал защо го направих! - Мамицата му! По дяволите!
- Ще се оправиш. - Да, сигурно.
- Ти видя ли нещо? - Не. Видях светкавица и след това почувствах болката, но това е всичко, което си спомням...
- Мишел...бих искал да поговорим насаме, ако обичате.
- После ще се видим.
- Извинете! Заради запалката ми е.
- Къде е рапорта от лабораторията? - На бюрото ти.
- Какво открихте? - Прочети рапорта!
- Какво открихте?
- Следи от лектоспиректорум. - Моля?!
- Това е вирусът по плъховете, който причинява болестта на Вайл.
- А пръстови отпечатъци? - Само едни.
- Свалихте ли ги?
- Не. - Защо?
- Защото това бяха отпечатъците на Фостър.
- Старият ти партньор и мой най-добър приятел, помниш ли го?
- Махни си гадните ръце от мен!
- А би ли ми казал защо ме изпорти за медицинското?
- Наистина ли искаш да знаеш?
- Абсолютно.
- Не защото причини смъртта на най-добрия си приятел...
- ...Не защото после избяга с жена му...
- ...Не и защото след това я заряза...
- Не-не...
- ...А защото ти си мръсник, Стоун, ти си нещастие за всички ни!
- Стоун, пусни го веднага! - Споко'!
- Влизай в кабинета ми ВЕДНАГА!!!
- Знаеш ли какво чу току-що?
- Чух, че си се изправил лице в лице с убиеца и си изпразнил цял пълнител в него.
- И мълвата е, че не си го улучил!
- Има много начини да не улучиш.
- Значи казваш, че си го ударил!
- НЕ ПРОПУСНАХ! Това казвам.
- Е, тогава защо не е мъртъв, мамицата му!
- Изпразних фронтално в него цял пълнител от "Магнум 450", а той изчезна! Изпари се пред очите ми!
- Да не би да ми казваш, че той не е човек, така ли?!
- Не знам КАКВО Е той. Но съм 100% сигурен, че не е като мен и теб.
- Какво има? - Готов е анализът на генетичните отпечатъци от лабораторията. Мисля, че трябва да го видиш...
- Какво е това по дяволите?!
- Многофакторна полиморфна ДНК. - Дрън-дрън!!!
- ТО притежава ДНК-структурите на всичките си жертви.
- Тук пише, че има и ДНК от ПЛЪХ!!! - Да и твоята ДНК я има.
- Къде си мислиш, че отиваш по дяволите?! Дъркин, марш с него!
- И Дъркин,...пази си задника!
- Ако от това ще се почувстваш по-добре, тези анализи може и да са грешни.
- Да, бе, сигурно!
- Не е изтръгнал сърцето и.
- Какво каза?!
- Не е изтръгнал сърцето на последната жертва.
- Това означава, че ще се върне?
- Готов ли си да умреш?
- Защо?!
- В моргата!Бързо!!!
- Изчезвай, бе!
- Извинете! Съжалявам!
- Извинете!
- Разкарай се от пътя ми, бе, боклук!
- Той е вътре!
- Ще го причакам отвън.
- Не вярвам да се върже на тоя номер.
- Това никак не ми харесва!
- Не мърдай или ще ти пръсна черепа!
- Какво ядеш? - Дъркин, той работи тук!
- От Оксфорд ли си? - Да.
- Извинявай! - Няма защо.
ЗА ТЕБ
- Какво има?
- Там горе!
- Мътните да ме вземат!!!
- Какво става тук?!
Мили Боже!
- Какво мислиш?
- Мисля, че си отиде!
- Да, вярно!
- Уцели го!!!
- УЦЕЛИХ ГО! ДА! УЦЕЛИХ ГО! СИГУРЕН СЪМ!
- Внимавай!
- Трябват ни...Трябват ни по-големи пушки, Стоун!!!
- Минал е през стената!
- Успя ли да го видиш?
- Него ли? ТОВА НЕ БЕШЕ ТОЙ!!! ТОВА СИ БЕШЕ ШИБАНО ТО!!!
- Трябват ни по-големи пушки!!!
- Добре! Поеми дълбоко дъх! Успокой се!
- Добре. - Хайде!
- Трябват ни по-големи пушки! Много по-шибано големи пушки!
- Извинявай!
- Трябват ни по-мощни оръжия! Там отиваме, нали? Да си вземем по-големи оръжия! Стоун, трябва ни много шибано голямо пушкало!!!
- Дай още една!
- Видя ли му очите?
- Видях само едно... - Пий!
- ...шибано огромно НЕЩО!!!
- Как се чувстваш? Добре ли си? - Да.
- Как? - Чувствам се... - Страшно напрегнат ли?
- Да.
- Добре! Хапни от тези!
- Дик...Ти наистина ли чукаш всяка нощ? - И още как!
- А сега какво? - Сега...
- ...ще си вземем по-големи пушки. - Алелуя!
- AS3 много мощна, полуавтоматична.
- Дай нещо по-голямо! - Моля?
- А шефът знае ли, че сте тук?!
- Трябва ни наистина много шибано голяма пушка!
- А бе, той да не се е надрусал?! - Да, с шоколад. - С шоколад?!
- Искам гранатомет!
- Да, бе, разбира се! - Нещо което да "смаже" 9мм Hellicon MAG. - Много добре!
Нещо като тоя SA80? Тоя пък е прекалено малък,мамицата му!!!
- А така!!! - Не!Това е тежка картечница!Напълно автоматична.
- Муцка! - Това бебче произвежда 650 изстрела в минута!
- 'Айде, бе!
- За какво са Ви 2, бе! По какво ще стреляте, бе, танк, тип "Шърман" ли?
- НЕ! НЕ! - Какво не? - Това е мегатронна димна граната.
- С такива неща се прочиства джунглата!
- Вземи това! - ДА! - И това също!
- БИНГО! - Да вървим! - О, ДА!!!
- Значи...трябва да подпишете...
- Това нещо е като комбинация от всички серийни убийци, които съм изучавал.Един организъм, изграден от множество ДНК-структури.
- Сякаш някой е взел всички серийни убийци и ги е събрал в едно невероятно чудовище!
- Какво, да ви вземат дяволите, правите с тия неща! Кой ви е разрешил?!
- МАМКА МУ!!!Защо не се сетих за това преди!!! - Какво?!
- 25-78! 25-та година, 78-ми цикъл! Това е по китайския календар и се пада точно сега! 2008ма година! Тази година!
- Какви ги дрънкаш, бе?!
- Значи 2008ма е Годината...
- ...На плъха!!! - Точно така! - За какво говориш, по дяволите?!
- А обърнатият триъгълник...той е не само символ на злото, но обозначава и водата!
- Стоун, какво си му сторил, бе, мамицата ти! Говори като теб!
- Ами кръгът?! - Кръгът символизира огромна концентрация на сила! Всичко вътре в кръга е защитено от това, което е извън него!
- ЕХО!!!Някой ще ми каже ли,моля, какво по дяволите става тук!!!
- Скорпионът е знак, обладан от тъмните сили!
- За него е най-важно да се обедини с могъщо свръхестествено същество.
- А най-могъщото свръхестествено същество е...САТАНАТА!!!
- За какво говориш, бе, мътните да те вземат?!
- Щом се разрази хаосът, тогва падналият ангел ще се появи!
- За какво говори той, бе, да му го начукам?!!!
- Огледай се! Светът вече е обхванат от хаос.
- Не ги вярвам тия дивотии! - Това нещо яде човешки сърца, за Бога!
- Ти пък откъде знаеш?! - Ами, обядвахме с него!
- Канибалите са изяждали сърцата на жертвите си, за да придобият власт над душите им.Това нещо явно вярва, че, изяждайки сърцата на жертвите си, то не само придобива силата и ДНК-то им, но заробва и душите им.
- Да не би да искаш да ми кажеш...
- Че в тоя град се разхожда нещо,...
- ...което изтръгва сърцата на хората и ги изяжда...
- ...за да може да върне душите им в Пъкъла?!
- Така изглежда.
- АЛЕЛУЯ!
- А, бе, вие и двамата сте откачили!
- И аз какво трябва да направя?!
- Да пусна за издирване някакъв шибан ненормалник, който...който прилича на дявола,...отговаря на името Луцифер...Да, бе, сигурно... А сигурно има и рога на главата си! - И шибана опашка!
- Гледай къде вървиш, бе!
- Боже Господи!
- Вие сте напълно ненормални! И двамата!!!
- Кафе?
- Това място е удивително!
- Страхотен мотор!
- Искаш ли...кафе?
- Да, моля!
- Та какво имаме? - Нямаме НИЩО.Не ние го гоним, а то гони нас.
- Мляко? - Само една капка.
- Недей!
- Това нещо...
- ...наистина започво да ме вбесява!!!
- Стоун...Май трябва да си викнеш водопроводчик.
- Ще те прикривам.
- Мишел! Какво правиш тук?!
- Докоснах онова нещо в хладилника! - Сърцето ли? Няма нищо!
- Вратата беше отворена и за това влязох.
- Вече си при мен. Всичко ще бъде наред.
- Ей, какво е станало?
- Майката на Фостър се е самоубила. - О, миличка, съжалявам!
- Извинете!
... Стоун!
- Стой тук!
- Ухапването по рамото...това значи, че съществото се е свързало и с нея, взело и нейната ДНК. - Да.
- Харли...
- Харли?! Досега не съм срещал човек, на когото да казват така.
- Смешно ли ти е, бе?!
- А какво му е толкова хубавото на Дик Дъркин?
- Бягай колата! Ще поддържаме връзка по радиото.
- С коя ръка го докосна? С тази ли?
- Сега той преследва мен, нали?
- Не.
- Сега той е отчаян. Аз също.
- Ела!
- Стоун!...Стоун!
- Да. Тук Стоун.
- Нещо се движи в края на улицата.
- Какво има?
- Отивам да проверя.
- Не зная.
- По-добре да проверя какво става.
- Само за малко.
- Оксфорд, обади се!
- Дъркин, отговори ми!
- Какво има?
- Не зная. Джипът на Дъркин го няма.
- По-добре да ида да видя какво става.
- Ти стой тук на дивана, не отивай никъде.Веднага се връщам. Ако стане нещо, използвай това!
- Нали разбра?
- Дик, обади се!
- Ще те намеря!
- Харли!
- Дъркин!
- Стоун! Стоун! - Да!
- Сега ще те освободя. - Измъкни ме оттук!
- Какво стана?! Тръгнах да те търся!
- Добре ли си? - Да, нищо ми няма.
- Добре. - Въобще не го видях.
- Какво ми е направило?!
- Ще го убия това копеле! Ще го намеря и ще го убия!
- Харли!
- Мръсен плъх, такъв!
- Мишел?
- Какво правиш?!
- Един плъх...застрелях го.
- Ти ми разби кухнята, бе!
- Май не го уцелих.
- Този ли беше?
- Супер!
- Кървя!
- 'Айде, приятел, събуждай се! Имаме работа!
- Какво правиш, бе?!
- Какво ми е направило?!
- Виждаш ли...това е неговият символ.
- Досега искахме да отгатнем значението му... Ами ако този символ е просто карта?!
- Просто една карта!!!
- Дай ми огледалото!
- Мамицата му!
- Ето го кръгът,...триъгълтикът,...и знакът на Скорпиона!
- Върти се все в града!
- Дай да видя!
- Опашката сочи към реката Темза.
- В това май има някакъв смисъл...
- Сочи към "Кенън Стрийт".
- Там беше убит Фостър!
- То връща всичко обратно и затваря кръга.
- Ако той е там...и Мишел е там.
- На езика на геометрията: щом то убие и теб, ще е приключило мисията си.
- Дъркин...хайде!
- Кенън Стрийт не е използвана от години.По-голямата част от нея е потънала под водата.
- Знам един, който може да ни вкара там.
- Живее тук.
- Да не е някой луд!
- Ще ти хареса.Изкарва си прехраната, като лови плъхове.
- Явно е пропуснал да хване някои от тях.
- Отвори, полиция!
- Къде е шефът ти?
- Има ли осветление тук?
- Всъщност...май предпочитам отражението във водата. - Да.
- Та като го казах...
- Къде ти е шефът, бе?
- Кой е тоя? - Кой, бе?
- Знаеш ли, че е 4:00 сутринта?
- Искаме да стигнем до Кенън Стрийт.Бързо!
- Не можете, затворено е. - Ти можеш ли да ни вкараш?
- Ама вие май говорите сериозно, а?!
- Имаш ли пари в брой? - Не, само кредитни карти.
- Дай си часовника! - Дай го!
- Това ще свърши ли работа?
- Ами...
- Всички входове и изходи са блокирани.
- Преди няколко години изпратихме там двама души... - И какво стана с тях?
- Ами не се върнаха.Нали се сещате...
- Можеш ли да ни заведеш там?
- Не ви трябва да ходите там.
- Да, трябва.
- Не, не ви трябва.
- Да, трябва.
- Не, не ви трябва.
- Да, трябва ни.
- Ама че си докачлив!
- Върни ми часовника!
За там, където отивате, няма да ви трябва.
- МАХНИ ГО ОТ МЕН!
- Мразя плъхове!!! - Да, но те те обичат.
- Странно момче! - Ами така е, като чука всяка вечер!
- Това е тайната ми вратичка.Никой не знае за нея, Стоун, освен вас двамата. Затова не казвай на никого.
- Този ключ е от бърлогата ми.Този е от "терасата". А този е, който ви трябва.
- Откъде ги намира тия хора?!
- Побързай, Дъркин!
- Вече със сигурност сме под нивото на водата.
- Да, ама и оня е тук!
- Аз съм дотук, момчета. - Ще ни трябва ли някой от тези ключове?
- Вземи ги! Благодаря!
- Всичко хубаво, момци!
- Хайде!
- Ако бях религиозен човек, а не здравомислещ човек, какъвто мисля, че съм... Не бих казал, че това същество се мисли за Сатаната. Бих казал, че то Е Сатаната.
- Ами тогава...Сатаната здравата е загазил!
- Стоун!...Стоун! Искаш ли бисквитка? - Не! Хайде!
- Мразя го това място!
- Трябва да търсим защитния символ кръг от светлина. Регенериращата се светлина единствена може да се изправи срещу тъмните сили.
- Нали така?
- Дъркин! Не прави повече така! Хич не е смешно!
- Тук някъде е. Направо го надушвам.
- Близо ли е? - Зад нас.
- Натисни!
- Дъркин?
- Не можем да го убием.
- Дъркин!
- Аз съм тук.
- Гръдният ми кош направо ще се пръсне!
- Слушай! Слушай!
- Чуваш ли как бие сърцето! То не е твоето! Разбираш ли?!
- Да.
- Добре. И така...Да го хванем!
- Добре.
- МАМИЦАТА МУ!!!
- Мишел!
- Господи! Харли!
- Кръг от светлина? Кръг от светлина?! Това е Кръгът от светлина!
- Освободи ме!
- Не го престъпяй!!! Не навлизай в очертанията на кръга!
- Съжалявам.
- Добре. Залюлей се!
- Как? - С краката нагоре.
- Вдигни си краката на покрива на вагона!
- Хайде!
- По-силно! - БРАВО!
- НЕ!!! - Мамицата ти!
- Бягай!
- Харли!
- Фостър?!
- Махай се оттам!!! - Точно навреме!
- 5 секунди!...4,...3,...2...
- Гледайте сега!
- Така и не се запознахме...Аз съм Дик Дъркин. - Моля?
- Дик. - Мишел.
- Ще го изпържа това копеле!
- Изключи тока! - Добре, но ми трябва отверка!
- Размърдай се!
- Браво, бе!
- Отпуснете малко кабел!
- Кажи кога!
- Споко, пич!
- Махни се от водата!Веднага!
- Давай! - Сигурен ли си! - Какво?!
- Той каза: "Сега!"
- Дъркин!
- Дъркин, мамка ти мръсна! Отпусни!
- Сладки сънища!
- Мъртво ли е?! - Дъркин?
- Това е труден въпрос, но най-вероятният отговор е: ""Не!"
- Освен това, да е мъртво е едно от хобитата ми.
- По принцип... - Дъркин!
- Ще ми разкажеш по-късно. - Да.
- И така...още веднъж Черната маска надделява над злото.
- Да...Детектив Дик Дъркин и малко откаченият му колега екстрасенс Харли Стоун могат да си отдъхнат за малко.Преди отново да се наложи да се изправят в битка срещу тъмните сили...
- Дъркин!...Затвори си плювалника!!!