СЕМЕЙСТВО СОПРАНО
Големите момичета не плачат
БАХАМА СКАЙС
Не пропускай първата си сесия.
Първо трябва да се погрижа за това.
Ето го.
Как върви, приятел?
Нямаш ли си огледало?
Все едно си целувал чувал с брашно.
Хайде. Какво имаш за мен?
-Какво става, Доминик? -Това е само половината.
-Вече трета седмица? -Бизнес не върви!
За какво плаща? Дете чупи прозорец, ти нищо не прави.
-Няма плаща повече! -Какво казва?
Не я слушай нея. Хайде, изчезвай.
Изчезни, скъпа. Хайде! Веднага!
Скапана курва.
Имаш пари за дрога, но не за нас?
Крис, моля те. Съжалявам.
''Бизнес не върви.'' Половината квартал чака за свирка!
Скапан наркоман!
Това не се приема!
Как си, скъпа?
За трети път тази седмица, Арти.
Не могат да се лишат от кухнята ми.
Готов ли си?
Време беше. Щях да почна да ти ям салфетките.
-Какво е това? -Пъдпъдък.
А ла Буко. Пъдпъдък с плънка от салам и копър.
Нали няма да хвана СПИН от това?
Ей, Арти, днес видях този да сере на една статуя в парка.
Господи. Опитвам нещо ново.
-Разширявам ви хоризонта. -Зарежи ги тези снобски глупости.
Знаеш ли какво ти трябва? Някой да ти прави сиренето.
Като онова хлапе от Ботуша. Прави най-доброто сирене.
-Най-доброто. -Защото е с истинско мляко.
Сериозно, той прави сирене по 24 часа на ден.
Майстор е.
Поли също.
Така ли? Добре.
-Артър, банката. -Хапвайте, ще се видим по-късно.
Тичай, тичай.
Защо не отиде тя?
Дала си е метлата на ремонт.
Веднага се връщам.
-Добро вино, а? -Страхотно.
Арти.
Този, за когото говорихме.
-Със сиренето. Братовчед ми е. -Така ли?
Не съм казал на никого, но той ще идва насам.
Ако го вземеш на работа, ще му уредя оставането.
Кухнята е препълнена. Едвам плащам на себе си.
Аз ще се погрижа за парите.
Защо ще идва, щом си има работа там?
Знаеш ли какво? Или ми правиш услугата, или не.
Когато ти имаш нужда от нещо, аз винаги съм насреща.
Разбира ли английски?
Актьорът е инструмент за изразяване на идеи. През следващите...
Това ли е актьорският клас?
Първата задача е да изиграете идването навреме!
Съжалявам. Тунелът...
Като сценаристи, ще ви е от голяма полза
да се поставите на мястото на актьора.
Представете си, че сте архитект, който никога не е повдигал камък.
През следващите няколко седмици ще разиграваме сцени.
Моля да се представите един на друг
и да кажете откъде сте.
Мич Макдермът. Роден в Хартсдейл, но не го използвайте срещу мен.
Завършил съм английска литература.
Написал съм няколко неща, но още нищо не съм продал.
В момента продавам Ауди и Порше в магазина на Чик Брауер.
Чудесно. Добре дошъл.
Казвам се Крис Макавети.
Работя на Уолстрийт. Не на самата Уолстрийт, а на стоковата борса.
Пишете ли?
Искам да пиша сценарии за филми. Като ''Добри момчета''.
Поради някаква специална причина ли избрахте класа?
Не. Това е подарък за рождения ми ден от приятелката ми.
Имах някои проблеми със сценария си, затова купих
''Как да пишем сценарий за 21 дни''. Това беше преди година.
Не казвам, че ще пишете по-бързо, но се надявам да научите нещо.
Казвам се Синтия Уелър, родена съм в Савана,
но живея в Хемпстед от 5-годишна.
Въпреки излизането на Сопрано от затвора по медицински причини,
източници твърдят, че племенникът му Антъни
де факто си остава бос на мафията в Джърси.
Сопрано, когото виждаме на снимката,
заедно със съдружника му ''Голямото Коте'' Бомпенсиеро,
беше мишена на опит за убийство...
Човек не може да се изпикае, без да превърнат това в новина!
В ПАМЕТ НА ЛУ КОСТЕЛО
Да походим.
Пих кафе с твоя приятел от железниците.
Спомена за автомобилни гуми. Може да излезе нещо голямо.
-Искам да отидеш до Нюарк. -До летището?
Един приятел пристига с ''Ал Италия''.
-Кой? Жената на Марио Зука? -Не, Фурио.
Фурио ще идва тук?
Защо, да види как се слагат водопроводни тръби?
Правя някои промени.
Благодаря, че ми каза. Кога го реши това?
Нещо лошо ли съм направил?
В неделя. В къщата ми. Кутията с пури на бара.
Някой ги беше свил всичките. Знам, че си бил ти.
Будалкам те, глупако.
Слушай, това, че ще идва, е хубаво. Ще получиш повишение.
Шибаните пури. Помислих, че си изперкал.
Трябва да се оттегля в сянка.
Федералните ще ме опандизят за неправилно пресичане.
Не е като едно време.
Идването на Фурио ми развързва ръцете, твоите също.
Първо съм аз, после ти и Силвио. Това е йерархията.
-Ами Котето? -Котето рапортува директно на вас.
Същото се отнася за Фурио.
Това значи много за мен, Тони.
Валеше като из ведро.
Той не виждаше нищо. Невъзможно беше.
Ти участваше ли в съня?
Бях там. Виждах всичко.
Както си караше, започна да се задушава.
Посегна за шишенцето с Прозак, но то беше празно.
Докато става това,
на заден план се чува песен от ''Вълшебникът от Оз''.
-''Отвъд дъгата.'' -Не, другата.
Те са в маковото поле.
Точно тази.
Както и да е, той получи паническа атака и припадна.
Блъсна се в един голям камион.
''Извън горите.''
Това, че не вижда пътя, е свързано с факта, че съм го изоставила.
С кой герой от Вълшебника оприличаваш пациента си?
Като се има предвид, че е властен, доминиращ мъж?
Самият Оз?
Какво има, Елиът, вече си вдигаш веждата?
Какви спомени събужда у теб ''Вълшебникът от Оз''?
Как го гледам по телевизията в нашата къща.
Със сестра ми се криехме под одеялото.
Напълнявам.
Защо обичаме влакчета, Дженифър? А филми на ужасите?
За да изпитаме тръпка на ужас,
без да търпим последствията. Много добре, Елиът.
Страхотен филм, но има някои ужасяващи моменти.
Много проникновено.
Това, че третираш гангстер ти дава възможност да изпиташ
безнаказана тръпка.
Не беше точно безнаказана.
Трябваше да се крия, не помниш ли?
-Не беше ли вълнуващо? -Да ти го начукам!
Мислиш, че е смешно.
Мазен нещастник! Да ти го начукам!
Ало?
Кой се обажда?
Тя не е тук в момента.
Брат й.
-Мамо, имаме ли някакво сладко? -Не.
Обличай се. Ще закъснееш.
Да, това е къщата на майка ми. На какво?
Ще й предам.
-Кучка. -Какво има?
От банката. Опитала се е да вземе заем срещу къщата на мама.
-Парвати? -Дженис.
Името й е Дженис, ясно ли е?
Сбъркала е номера на социалната осигуровка.
Добре, Тони. Успокой се.
Тя живее без да плаща наем.
Сега пари от къщата ли ще започне да измъква?
Проклета, шибана кучка!
По дяволите, Тони!
Какво казах, Ей Джей? Върви да се обличаш.
-Съжалявам. -Кога ще пораснеш?
Забравих да ти кажа, взеха ме на работа в завода за телефони.
Тестувам готовия продукт. На този телефон му давам двойка.
Дженис, аз съм. Отвори вратата!
Какво правиш тук?
-Къде е сестра ми? -До магазина.
Правя закуска. Искаш ли яйца?
Дали искам яйца?
Защо първо не си обуеш скапаните панталони?
Ела да пием кафе.
Какво става, Рич? Матракът в приюта взе да ти убива, а?
Ние сме хора на възраст, Тони. Имаме история помежду си.
-Израел и Палестина също. -Хората се променят.
Нямаше ме дълго време. Мислех си за нея.
Десет години си мислил за нея? Виждал съм по-красиви мъже.
Всеки си има слабост, Тони.
Не помисляй да се местиш тук.
Застоях се до късно и пренощувах. Не бързаме, продължаваме оттам,
-откъдето прекъснахме връзката. -От гимназията.
Тя ти правеше свирки на канапето на мама.
Веднъж вече престъпи линията, Антъни.
Аз си замълчах.
Тя може да ти е сестра. Но не говори така за нея.
-При цялото ми уважение... -Уважение ли?
Какво знаеш ти за това?
Аз те върнах в бизнеса.
Видя ли Бийнси? Ще остане инвалид.
-Защо не направиш яйца на него? -Здравейте!
Помислих, че е...
Защо си взела заем?
-Какво? -Чу ме.
Негова идея ли беше? Все едно ще го върнеш?
Мога веднага да си намеря работа, Тони.
С твоята болна китка ставаш само за просякиня.
Никога в живота си не съм просила.
Това че лъжеш държавата, не се брои.
Искам да взема заема, за да подготвя къщата за мама.
Аз ще се погрижа за заема. Не се тревожи, ще ти дам парите.
Вижте ги. Чичо Ози и шибаната Хариет.
Прекрасно. Остани колкото искаш, Рич.
Тя вече е твой проблем.
Тук е забранено да се спира. Знакът е ето там.
Съжалявам, не го видях. Оставих си очилата вкъщи.
Трябва да ги носите, като карате.
В този момент се появява съпругът на Бренда, Омар,
който идва от магазина с торба портокали.
Какъв е проблемът, полицай?
-Жена ви ще плаща глоба. -Може да променя решението ви.
Какво правите? Изтървахте си порткалите.
Много добре, Крис. Чудесна импровизация.
Слушайте. Някакви въпроси?
Добре. Да видим на какво ще ни научат професионалистите.
За следващия път...
Фил и Джоан.
Втора сцена от ''Боса в парка''.
Крис, Мич и Синтия.
Шеста и седма сцена
от ''Стъклената менажерия''. Ти ще си Джентълменът Гост.
Боб и Ейми...
Майчино мляко. По малко във всяко око.
Нищо не ми казва. Кой е този?
Наш приятел. Ще говорим по-късно.
-Какво има? -Нищо.
Забавляваш ли се? Храната е добра, нали?
Твой дом е фантастичен. Телевизорът.
-Сат... -Сателитът.
Един канал давал ''Две жени''. С Лорен.
Това няма да покажат в Италия. Не им пука.
Кажи им коя ти е любимата програма.
-Нюйоркска полиция. -Нашият щат им служи за паркинг.
-Виж кой е тук. -Как си, Кристофър?
-Какво правиш тук? -Тони направил парти за мен.
Фурио, ела тук. Искам да се запознаеш с някой.
Какво става? Да не е на почивка?
Да, видял е рекламен постер за слънчево Ню Джърси.
Ще работи за нас?
Май не съм получил заповедта.
Ако имаше такава, щеше ли да я прочетеш?
Къде се губиш? Говори ли с онзи от салона?
-Искаше да даде само половината. -Пак ли?
Ако питаш мен, китайската курва, за която е женен, е виновна.
-Лошо му влияе. -Тя е филипинка.
Не бях сигурен какво искаш.
Изпрати му официално писмо. Ти как мислиш?
Добре, ще се погрижа.
Знаеш ли...
Знаеш ли какво?
Зарежи.
-Сигурен ли си? -Да.
-Кармела. -Какво искаш?
Донесох сладки, с кедрови ядки са.
Наш родственик от другата страна е дошъл, трябва да го уважа.
Какво ще кажеш за една чаша?
За колекцията, казах. Ще взема една.
Знаеш ли какъв ти е проблемът?
Комплекс за малоценност. Знаеш ли какво е това?
Когато някой се оценява твърде ниско.
Например влаченето на краката, от което се ужасяваше в гимназията.
Отказа се от образованието си заради това.
Имаш просто малък физически дефект.
Малък физически дефект?
Тя е саката, за бога!
-Така добре се справяше. -Няма никаква логика!
Този е играч, а иска да я чука?
Къде пише, че се опитва да я чука?
-Моля те. -Може би не е така.
Не си ли помислил защо е наречен ''Джентълменът Гост''?
-Може да е джентълмен. -Посерко.
-Откажи се. -Няма да се откажа.
Ще взема друга роля.
-Харесвам те като актьор. -Джо Пеши, нещо такова.
''Тук Джерико, водач на СОС.
Знайте, че от днес беззаконието вече няма да се толерира.''
Джими Холивуд. Хайде де!
Ей, Тони.
Идвам след малко. Сипи нещо за пиене.
Какво става?
Някакъв Д. Греко се обади за заем. Каза, че ще се застъпиш.
За Дани? Да. Казах ти, че е свестен.
-Така ли? -Да, в ресторанта.
-Да. -Няколко минути.
След като съм тук, може ли да поговорим за нещо?
И то задължително си остава между нас.
По всички направления нещата вървят добре.
Управлявам без проблеми. В семейството всички са здрави.
Защо тогава откъртвам телефони от стената пред очите на детето си?
И крещя на сестра си, въпреки че тя не е толкова важна за мен.
Имаш много неща на главата си.
-Защото съм бос? -Да.
Хърман, искаш ли питие?
Ето основното.
Ти никога не си виждал Карло, Лъки или Дъглас Макартър
да ходят и да удрят по стените!
Ами ако ти кажа, че ходя на психиатър?
Имах съмнение.
От време на време започвам да се тревожа
просто така. Без причина.
В кухнята съм. И изведнъж не мога да дишам.
Задушавам се. Стигам до там, че припадам.
-Точно като баща ти. -Какво?
-Той имаше същото нещо. -Имал е панически атаки?
В онези дни го наричахме ''състояние''.
Случваше се веднъж в годината.
По дяволите.
Един път си сряза челото на машина за свиване на цигари.
-Не отиде ли на лекар? -Баща ти? Шегуваш ли се?
Нищо нямаше да помогне. Те не знаеха как се лекува.
И сега не са по-добри.
Има статия в Таймс. За една машина.
Може да показва как мозъка реагира
-на страх. -На страх ли?
Човек слуша запис на това, как родителите му го критикуват,
и центърът на страха му
веднага се включва. Може да се види на скенера.
Сънувах един странен сън по-миналата нощ...
Имах полипи и ми правиха скенер.
Използваха задника ми за някакви нови тестове.
Бях на плажа. Но имах костюм и обувки.
И камера в задника с големината на градински маркуч.
-Искаш ли да чуеш съня? -Давай.
-Имате ли секунда? -Да, какво става?
Моята сцена. Джентълменът Гост. Това не съм аз.
Така трябва да бъде. Затова се нарича актьорска игра.
Знам, просто... Предпочитам да съм някой друг.
Говорих с Мич.
-Със Синтия също. Те са съгласни. -Добре.
Партньорът на Алън се отказа, трябва да намеря нещо и за него.
''Бунтовник без причина''.
-Джеймс Дийн. -Направи копия за другите.
Разучи я внимателно.
-Страхотно. Супер. -Не искам да виждам Джеймс Дийн.
Да. Не.
Бедни патици. Бедните създания.
Вие сте толкова бедни създания.
Не им давай това!
На тях им харесва.
Казах ли ти? Ще се задуши!
Малки парченца. Гладни са.
Те не ядат сирене!
Ядат хляб, царевица, такива нещо.
-Ти всичко знаеш! -Да, така е.
Семейство диви патици с месеци живя в басейна ми!
Така ти се пада, като си хванала американец.
Трябва да те запозная с брат си.
Ако исках да ходя с работник, щях да остана в Казахстан.
-Какво каза този? -Нищо.
Много думи за нищо.
Каза, че ако не искам да се карам, трябва да си намеря руснак.
Тони, недей!
Имаш ли друг проблем, освен панталоните?
-Не викай. -Така ли?
Гледай си работата.
-Аз си гледам работата. Тя е хубава. -Ти да не си адвокат?
Искаш да се забъркваш в проблеми?
-Топките ми! -Вече се забърка.
-Това са топки, нали? -Да.
Направи нещо! Искаше да се намесиш, ето, готово!
Пусни! Ще кажем на полиция.
Гледай си работата!
-Ей. Ще викаме полиция! -Да ти го начукам!
Мамка му!
Взимай си нещата, тръгваме. Хайде.
Размърдай се!
Защо винаги трябва да разваляш всичко?
Ти само побързай.
Помогни ми, тате. Татко.
Можеш да разчиташ на мен. Каквото и да стане, ще сме заедно.
Заеби тия глупости! Каза, че няма да се смееш!
Не съм се смяла. Справяше се толкова добре.
-Да бе. -Кристофър!
Невъзможно. Вече ти дадох друга сцена.
А сцената, в която съм изплашен,
и се хвърлям от колата преди Бъз да падне в пропастта?
-В нея няма диалог. -Ами боят с ножовете?
Не. Веднъж вече направих промяна.
Дадох ти тази сцена, защото е предизвикателна.
Това руско копеле!
Добре че не ме арестуваха.
На Джуниър и на другите много щеше да им хареса!
Трябваше да бягам от собствената си почивка.
Кармела щеше да разбере с кого съм бил на лодката.
-Това не е нищо ново. Или децата. -Случва се.
-Какъв ми е проблемът? -Имаш някакъв комплекс.
-Какъв? -Сънят винаги помага.
-Искаш ли да спиш? Върви! -Ей!
-Господи! -Трябва да се успокоиш.
Никога не съм бил добър с юмруците, но имаше един тип...
-За малко да го убия. -Напоследък чувствам,
че отбягвам плувния басеин. Депресира ме.
Копелето беше тон-инженер в студиото ми.
Само за Германия говореше.
Почнах да отбягвам градината.
Не беше нацист, просто искаше да ме дразни.
Един път спрях на паркинга,
той беше там
и си сменяше гумите. Все едно това беше някакъв сервиз.
Затова му казах...
Назад. Колкото се може по-назад.
После всичко се разпадна.
Всичко се разпадна.
-Това е краят. -Много добре, Омар.
Само казвай ''завеса'', като свършиш.
Крис, Мич, Синтия
и Алън. Нашите ''бунтовници без причина''.
Значи сме в планетариума.
Алън е приятелят на Джим,
Платон, който ще бъде застрелян по погрешка от полицията.
Мич е баща му.
А Синтия е приятелката му Джуди.
Загасете светлините!
Кажи им да се махат! По-далеч от мен! Вече не ви вярвам!
-Изстрел! -Джим!
-Ето куршума! Вижте! -О, Господи!
Полицаите влизат.
Оставете го! Това е синът ми. Като видях якето, помислих...
Ей, идиот, за какво го направи?
Нищо не може да се направи, синко. Ти опита всичко възможно.
Помогни ми, татко!
Помогни ми! Тате!
Можеш да разчиташ на мен. Довери ми се.
Каквото и да стане, ще го посрещнем заедно.
Всичко е наред, Джим. Стани.
Аз ще стана с теб.
Ще се опитам да бъда силен, какъвто ме искаш.
Бедното дете си няма никого.
Винаги му беше студено.
Татко, това е Джуди. Тя ми е приятелка.
Завеса.
Невероятно!
Бяхте много добри.
Чудесна работа, Крис.
Как се разплака така?
Ще внимаваш ли с пепелта, моля?
Ще чакам отвън.
Трябва да отидем някой път на хокей.
Още ли взимаш билети от гърка?
-Точно до леда. -Ще си взема пуловера.
Ей, бъдещи готвачо.
Сядай.
-Как я караш, Фудио? -''Фурио.''
Нали не си тъпкал ти това грозде?
Вижте ги само.
Здрасти, г-н Ню Йорк. Да не си преплувал реката?
-Ела тук. Поздравления. -Благодаря.
-Не ставай. -Не съм мислил.
-Скапаняк. -Запознай се с Фурио.
Приятел, от другата страна.
-Здравей. Чувал съм много за теб. -Приятно ми е.
На мен също. Сядай.
Какво става?
Коте...
Ще ни оставиш ли за малко?
-По средата на яденето съм. -Знам.
-Ще ми направиш ли услуга, скъпа? -Да?
Дръж го топло. Благодаря.
Пет минути.
Аз и без това щях да се обаждам.
-Всичките тези години за нищо. -Какво ти казах?
Мислиш, че на Тони му пука за теб?
''Този наш бизнес.'' По-скоро: ''Този мой бизнес.''
Навсякъде е същото.
Не разбираш.
Познаваме се от векове. За Силвио разбирам. Но Поли?
Вие му се свят от спрея за коса.
И този другият, Фулио. Фудио.
Много спешно се нуждае от прякор.
Поне е италианец. Опитай се да минеш за жител на Самоа.
Сесага. Сега той командва, излязъл е преди три години.
Шегуваш се. Ами Петерно?
В Канзас сити е.
-Единайсет години. -Както Тони казва,
повечето от мъжете в този живот нямат достойнство.
Не можеш да разчиташ на приятелите си.
-Цялото общество е прецакано. -И никой не идва отдолу.
Половината са дрогирани, а другата половина са откачени!
Светът е пълен с боклуци.
Мисля да приема пациента си отново.
-Това е сериозно решение. -Отговорна съм за него.
Елиът, аз го изоставих.
Вече говорихме за това. Животът ти беше в опасност.
Вече не е.
Разбираш ли какво направих миналата седмица?
Държах се като дете. Псувах те, заплашвах, преигравах.
Той прави точно това с мен.
Чувствам се толкова...
Не знам откъде идва това.
Спомена, че си напълняла напоследък.
Мислиш ли, че преяждането
има нещо общо с твоя пациент?
-Какво е това, което не ми казваш? -Не знам.
Не знам какво имаш предвид.
-Добре. -Наистина.
Накъде биеш?
Просто намали захарта.
И подсладителите.
Добре.
Последния път говорихме, че децата винаги ги привличат опасностите.
Ще ми подейства терапевтично, ако го видя отново.
Това тук е твоята терапия.
Имаш ли сексуални чувства към него?
Не.
Има чувства. Лични.
Той е такова малко момче понякога.
Това е. Онази с палмовото дърво.
Има аларма под бюрото.
Офисът е отзад.
Добре, повтори това, което ти казах.
Не само Доминик е проблемът. Жената също.
Ето.
Мога ли да ви помогна?
Какво правиш?
Престани!
Какво правиш? Спри!
Не!
Не повече! Не!
-Моля! Престани! -Мазен кучи... Проклет да си!
Скапан кучи син!
Проклет да си! Ще те убия...
Сега върви. Ще платим.
Проклет кучи син!
-Да? -Доктор Мелфи е.
-Е, и? -Опитах другия ти номер.
Ако искаш, мога да те приема утре в 2:30 следобед.
Да те запиша ли?
Не, зарежи.
Защо?
Опитвам се да мина без това. Животът не се лекува.
Е... Помисли си.
-Ще оставя часа отворен. -Добре.
Невероятно!
Това доказва следното: Думите са само думи.
Видяхте актьори да провеждат разговор, състоящ се само от ''А''
и ''Б''.
Мич, Кристофър, искате ли да опитате?
-Хайде, Крис! -Приятелката ти ще се вкисне.
Престани, Кристофър!
Това е неуместно! Ние не удряме!
Престани!
Добре ли си?
Господи, съжалявам.
Мисля, че е счупен.
Трябва да идем на лекар.
Нищо не могат да направят.
Превързват те и те пращат вкъщи.
Не разбирам. Той нищо не ти е казал?
Не. Това беше целта на цялото упражнение.
Не те е ядосал с нищо. Ти каза така.
Може би онази сцена е извикала в съзнанието ти лоши чувства.
Каква сцена?
В която ти е бил баща.
Каза, че целият клас е аплодирал.
Аз играех.
Бях по-добър от Мич. Дори аз го разбрах.
Може да ти е напомнил за баща ти, затова си се разчувствал така.
-Затова си го ударил тази вечер. -За баща ми?
Да, чувството, че си го загубил толкова млад.
-Я зарежи. -Актьорството е само чувства.
Освен ако актьорът не кара кола или се бие.
Искаш да пишеш? Чувствата са най-главното.
Способността да разкриваш най-съкровени чувства.
Откъде знаеш?
От това, че записваш поръчките в ресторанта?
-Успокой се! -Кой те подкрепя
за писането на сценарии? Кой друг знае за това?
Чувствах се ужасно, когато беше блокирал.
Когато видях рекламата във вестника,
реших да ти направя подарък за рождения ден.
Съжалявам.
Адриана, съжалявам!
Още ли взимаш хапчетата?
От време на време.
Или ги взимай, или ги спри.
В кафето спомена за паническа атака,
заради която си претърпял инцидент.
Сякаш беше преди години.
Толкова ли си зает?
Или си ми ядосан, че отказах да те лекувам?
Научих някои интересни неща.
Моят старец е имал същото нещо.
Панически атаки, последвани от припадък.
Срязал се е на машина за свиване на цигари.
-Интересно. -Интересно ли?
Това ли е? Няма ли да ме пратиш на изследвания?
Прочете ли статията в Таймс?
Антъни, какво искаш да постигнеш тук?
Какво искам ли?
Искам припадъците да престанат.
Искам да престана да се панирам.
Искам да насоча гнева си срещу хората, които го заслужават.
-Да притежавам абсолютен контрол. -Такова нещо няма.
-Разбира се, че има. -Искаш да бъдеш по-добър водач?
Прочети ''Изкуството на войната'' от Сун Дзу.
Знаеш ли какво? Да ти го начукам.
Знаеш кой съм и знаеш какво върша. Ти ми се обади.
Знаеш ли къде бях, като се обади?
Не.
Пред един публичен дом. Вътре моят човек
пребиваше един тип, който ми дължи пари.
Счупил му ръката и го прострелял в капачката.
Това как те накара да се чувстваш?
Исках да съм вътре.
Да биеш или да те бият?
ТИ ЛАЕШ, АЗ ХАПЯ От Кристофър Молтисанти