Герда!
Не, не!
Волфганг, това е само обувка.
Ботуш.
Спокойно, ще я намерим!
Със сърцето си чувствам, че тя е добре!
Надявам се!
Понеже явно си забравил правилата в хотела...
ще ти ги припомня!
Първо:
Никога не буди спяща полярна мечка или получаваш шамар.
Второ:
Ако полярната мечка не спи, то значи лови риба...
а притесняваш ли полярна мечка, ловяща риба, получаваш шамар.
Трето:
При всеки опит за бягство, ще получаваш шамар!
Разбра ли, синко?
Напълно!
Чудесно.
Сериозно ме удари.
Ако беше сериозно, вече щеше да си мъртъв.
Помощ! Помощ!
Моля Ви, отворете ми!
Който и да е! - Кой е вътре?
Провалил се фокусник, който има нужда от помощ.
Но ти не си вътре!
Определено съм! Това е кутия за изчезване.
Провалилия се фокусник е вътре!
Моля ви да почукате по всички повърхности.
По силно!
Много благодаря, мила г-це. Чен, на твоите услуги!
Аз съм Герда. Какво търсеше тук?
Отивам към великолепния дворец на Лятната принцеса,
с надеждата да бъда назначен за фокусник в царския двор.
Сигурен ли си, че си подготвен?
Мисля, че имаше затруднения в практиката.
Именно затова Чен си търсеше красива и умна асистентка.
Е, успех в търсенето! - Не, не, не... вече я намерих!
Ще помогнеш на Чен да започне работа в двореца.
Бих ти помогнала, но трябва да спася Кай от Снежната кралица
преди зимното Слънцестоене. - Да спасиш Кай...
от Снежната кралица? А знаеш ли къде е тя?
Не, но няма да спра да търся, докато не я открия.
Много добре! Лятната принцеса ще знае!
Снежната кралица и Лятната принцеса сигурно са семейство.
Помогни ми за Лятната принцеса, а тя ще помогне да намериш Кай.
Разбрахме ли се?
Невъзможно е!
Продължавай с работата.
Не искаш ли да се махнеш оттук? - Защо да искам?
Ловя си риба и имам прекрасна стая, с изглед на север.
и...
Какво?
Нищо! Връщай се на работа!
Добре!
Много глупав начин за ловене на риба.
Така хванал ли си нещо?
Добре, че баща ми не вижда това!
Четири часа и нито една риба!
Само губене на време!
Търсиш...
Изход!
Защо не! Знаеш, че не искам да съм тук!
Не си довършил с парчетата.
Не те ме интересуват, а това къде е Герда!
Нейно величество иска да сглобиш парчетата,
а аз съм тук, за да се убедя в това!
А ти не искаш ли нещо? - Да!
Да правя това, което тя иска!
А това, което искам аз!
Няма особено значение!
Моят начин е по-добър!
Стига си зяпал!
Връщай се на работа!
Направих страхотна вечеря!
Хайде, Волфганг!
Трябва да се храниш...
а и това ти е любимото!
Аз...
оценявам какво се опитваш да направиш, Мина...
но няма да свиря... повече.
Отдалече ли идваш, Чен?
От много далеч и от всички дворци отказаха на Чен.
Трябва да се упражняваш по-усилено, за да станеш добър фокусник!
Само че при упражненията Чен винаги се заклещва.
Затова младият фокусник се радва, че те намери!
Чен е готов за атака! - Изглежда величествено!
Кай!
Здравей, Кай!
Как се чувстваш?
Добре, благодаря!
Имаме напредък.
Преди се оплакваше, че ти е студено и тъжно...
и искаше да се прибереш вкъщи.
Какво става с огледалото ми?
Имам напредък!
Нима наричаш това напредък?!
Не, г-жо.
Какво каза? Не те чух!
Не, г-жо.
Трудно е!
Трудно?!
Много ли е трудно, Кай?
Не!
Трябваше да се старая повече!
Именно!
Как да те накажа за това?
Не съм ти пленник!
Ела насам!
Не ме карай да повтарям!
Това боли ли?
Как мислиш?!
А сега?!
Не!
Липсвах ли ти, Кай, защото ти ужасно ми липсваше!
Мисли ли за мен...
или само за онова момиче?
Да!
Тоест, не!
Не знам за кого мислех!
Ръката ти трепери!
Защо ли?!
Предполагам заради времето, изминало от последната ни целувка.
По-добре започвай с огледалото, Кай...
защото това, което чувстваш, е нищо.
Повярвай ми!
Скоро сам ще изкачиш стълбите...
копнеещ за нова целувка!
Не може ли просто да помолим за прослушване?
Истината е, че Чен вече опитва в този замък два или три пъти...
и го прави отново само заради умната и красива асистентка!
Сега ще се подготвим и щом Лятната принцеса се събуди,
ще я впечатлим, преди да ни е изхвърлила.
Не съм убедена, че ще успеем, Чен.
Това призраци ли са?!
Не, не... само сънища.
Сънища?!
Кралски сънища! Не е наша работа!
Помогни ми да намеря вълшебните карти.
Рози...
Рози, разкажете ми за Кай?!
Аз?!
Това съм аз!
Нарушители...
Нарушители!
Не сме нарушители,
а китайски фокусник с умна и красива асистентка.
Отново ти?!
Този път с ново шоу,
в което всички фокуси са подобрени и обезопасени.
Дръжте ги!
Да ви ги покажем ли?! - Хванете нарушителите!
Не... артисти! Дойдохме на прослушване!
На прослушване друг път! Изхвърляме те три пъти това лято.
Ти!
Това си ти!
Много съжалявам, ваше височество,
знам че не трябва да сме тук, но ако ми кажете...
Ти си момичето, което сънувам от месеци.
Моля?!
Какво да правя с тях, ваше височество?!
С тях?! Дай им всичко, което поискат!
И на фокусникът ли, ваше височество?!
С теб ли е?!
О, да! И много ми помогна!
Тогава и на него.
Няма да съжалявате, ваше височество,
защото Чен ще забавлява целия двор с фокусите си.
Къде беше?!
Тук любопитните момчета не доживяват старините си.
Отлична новина: Принцесата разрешава на Чен
да изнесе шоу, без прослушване, благодарение на теб.
Чен това е прекрасно и беше прав.
Обеща да ми покаже пътя към Двореца на Снежната кралица.
Повече от отлична новина.
Трябва само да отида на организирания от нея бал.
Идеално. Точно там Чен ще изнесе представлението си.
За какво си мислиш?!
За нищо!
Хайде, можеш да ми кажеш!
Може ли да отида при багажа, за да потърся нещо?
От там няма изход!
Не търся изход, а нещо друго.
Какво?!
Ще видиш!
Ето го!
Моля Ви, да сторите неподвижно!
Това селско облекло е старомодно, скъпа.
В момента са актуални леки платове с тежки, скъпи бижута...
които се поставят на пръстите и около лицето.
Погледни в огледалото, сладкишче, защото те не лъжат!
Какво виждаш!
Не знам...
Нищо особено!
Да...
Точно това ще променим, скъпа.
Скъпа, обещай ми нещо,
че няма да напускаш двореца.
В горите дебнат разбойници и не искам да им ставаш жертва.
Приличам ли на прасе с тази рокля?!
Нямам време да се преоблека, защото ни чака тежък ден.
Какво правят хората отвън?! - Чакат за билети, скъпа.
Довечера е годежният бал -
най-важното събитие на лятото и ще присъстват всички ергени.
Ако искаме да те омъжим,
трябва да изглеждаш зашеметяващо красива.
Да се омъжвам?!
Да! - Но аз не искам да се омъжвам.
Казах ти, че търся Кай!
И аз обещах да ти кажа къде ще го намериш,
но първо трябва да огледаш двора,
за да видиш колко прекрасни младежи те чакат.
Но, принцесо, аз обичам Кай...
и само Кай!
О, да!
Този жест...
този срамежлив поглед на изгубено малко момиченце,
задръж го! Много е примамлив!
На мъжете много ще им допадне.
Каква прелест, каква партия.
Повярвай! Ще бъдеш сгодена преди полунощ.
Изчакайте за минута!
Само минута!
Волфганг, ела, защото трябва да се погрижиш за гостите.
Защо да ме е грижа?!
Защото трябва да управляваш хотел...
и то най-добрия в града. Хайде, ела!
Какъв е смисълът?!
Смисълът е...
Няма смисъл!
Всичко свърши, стара приятелко!
Нямам смисъл и сили дори да живея.
Мога да се задържа изправен и толкова.
Хайде, давай, наведи се напред.
За да завиеш, се накланяш на съответната страна.
Полярните мечки не се накланят много-много.
Полека!
Държа те! Хайде!
Просто опитай! Наведи се напред!
По-бързо, малко по-бързо!
Ехей! Май разбрах как се прави!
Леко!
Здравей!
Казвам се Реджиналд!
Мъж отличен произход и няколко университетски дипломи.
Сериозно?!
Едната е за танци. Да Ви покажа ли няколко стъпки?!
Отлично танцувам валса...
и имам грамота за фламенкото.
Другите ми дипломи са за езда, спортни умения...
и добри обноски.
О, мила...
Мислех, че ти допада.
Много хубави скули и толкова дипломи.
Принцесо, не си търся жених.
Не, естествено...
Ти си срамежлива, нали?
Само че срамежливите не се промъкват нощем в дворците...
нали?! И то със скитащи фокусници.
О, нещата ще потръгнат.
Погледни кой идва отляво и какви чаровни трапчинки.
Майор Делфон Шалфон на Вашите услуги.
Ако някой посегне на честта Ви, с радост ще жертвам живота си.
Желаете ли да танцуваме?!
Благодаря, но не ме бива в танците.
Нито мен, скъпа.
Но обичам да привличам внимание.
Разказах ли Ви за подвизите ми с 35 полк в залива Тонкинс?
Не бихте могли, защото току-що се запознахме.
Бяхме обкръжени...
от всички страни, от тези смели черкезки воини.
Проблясваха ятагани.
Имаше оръдия отляво... всъщност имаше и отдясно...
Знаете ли какво ми разказа полковникът, когато ме срещна?
Най-добрият виц, който съм чувал!
Колко е голямо това място?
Колкото искаш да бъде!
Мисля, че имаш талант.
Сериозно?! Или се подмазваш, за да опиташ пак да избягаш?
Не, просто се забавлявам.
Добре, щом е само това!
Всъщност не бих се изненадал ако отново ме целуне довечера.
Съжалявам за думите си! Не мога да дишам!
Влюбен си в нея, нали?!
Тогава ме пусни!
И ще останете само ти и тя.
Моля те... пусни ме.
Не трябва да съм тук!
Не!
Няма да издържа още дълго.
Моля те, нека да си вървя вкъщи.
Не, не и не!
Защо се ядосваш?!
Защото те боли ли?
От колко време...
нека позная...
от когато я видя за първи път?!
Наблюдавам Ви цяла вечер, скъпа!
И съм лудо влюбен във Вас!
Наричат ме Хубавият Хелмут.
Съжалявам, Хелмут, но не съм в настроение.
Би ли погледнала профила ми поне за секунда?
Обърни внимание на ъгъла, съотнасящ носа към челото ми.
Да, чудесна съразмерност.
Само толкова ли?!
Знаеш ли, че девойки припадат само при вида на профила ми?!
Да, възможно е, Хелмут...
но аз успявам да се владея!
Не я интересува никой мъж.
Не се ли влюби, лятото ще свърши!
Граф Ростийн, отидете при нея и я ухажвайте, докато се влюби.
Опитах два пъти. Не ми обръща внимание.
Добре...
Време е за истинска атака. Повикайте Шарл д'Амур.
Шарл д'Амур?!
Ако някой може да я накара да забрави онзи хлапак, то това е...
Шарл д'Амур!
Хайде!
Намерете го!
Не ми оставяте избор.
Ако не се омъжите за мен, ще се самоубия!
Хелмут... - Край!
Всичко свърши!
Бихте ли ги подържали?!
Аз съм...
Шарл д'Амур...
принц на Бургундия.
Яздих чак от Франция, за да открия красотата.
Скъпа моя...
търсенето ми завърши!
Очарован съм!
Кой си ти?!
Аз съм китайски фокусник, а дамата изчезна.
Ах, ти малък... - Фокусникът също изчезна.
Лека нощ!
Кай?!
С коя дума да те опиша?!
"Своенравен".
"Своенравен" е подходяща дума.
Изпитваш търпението ми.
Работих много...
но се нуждая от почивка. Не мога да работя вечно.
Знаеш ли какъв е проблемът?!
Умът ти е заангажиран с други неща - като онова момиче.
Как изглежда?!
Съперницата ми.
Момиче, което ти допада?!
С очи на кошута, но предвидим поглед.
Моля те да ми я върнеш! Тя е всичко, което имам.
Всичко, което имаш?!
Аз ти дадох всичко, глезих те, а ти ми говориш така?!
Имаш ли представа колко ме обиждаш?!
Все едно.
Утре заминавам, за да си свърша работата.
Ще покрия със сняг върховете и напомня за предстоящата зима.
Върни ми я!
Качи се горе, когато си готов за втората си целувка.
Направо прекрасно!
Всички?! Нали така?!
Гледали сте съня ми?
Разбира се.
Беше прекрасен!
Това е шпиониране!
А не гледа ли моя сън първата вечер?!
А не обещахте ли да ми покажете пътя до Снежната кралица?!
Вместо това се опитвате да ме задържите тук!
Всичката информация, която ти трябва, скъпа, е тук...
и довечера, ще бъде твоя.
Не!
Трябва да намеря Кай!
Но ти го намери! Той е тук!
В сънищата ти...
винаги, когато пожелаеш.
И винаги ще бъде съвършен!
Какво по-хубаво от това?
Ето това!
Явно не разбираш, че наистина съм решила да те омъжа.
Умната и красива асистентка иска да напусне двореца?!
Не се бъркай, фокуснико! Гледай си работата!
Да си вървим!
Спрете я! Стражи!
Спрете я!
Хей!
Ето ме!
Ето я!
Хайде!
Насам!
Леле...
за пръв път успях с този фокус!
Благодаря ти, Чен! Никога няма да те забравя!
Чао!
Не съм убеден, че момчето ще сглоби огледалото.
Или не в срок!
Работата ти е да се погрижиш, преди зимното Слънцестоене.
Ясно?!
Като лед!
Но не разбирам защо възлагате надежди точно на него?
Любов!
Истинска любов!
Кай я е видял...
почувствал...
и имал!
И има!
Не е единствен!
Какво каза?!
Нищо.
Коя си ти?!
Причината принцесите да не кръстосват сами гората, скъпа.
Не съм принцеса...
и ще се разхождам където пожелая.
Разкарай се!
Разкарай се ли каза?!
Какво мислите за това, момчета?
Че е малко смешно, Разбойничке!
Остави ме на мира!
Млъквай, принцесо, защото идваш с нас!
Да...
Сега аз съм Лятната принцеса! Погледнете ме!
Какъв ли откуп ще получим?! Нека те запозная с майка ми.
Мамо, принцесата е тук!
Какво си ми довела днес, момиче?!
Доведох Лятната принцеса.
Какво държиш в ръката си?
Върни ми я!
Красива...
но остра.
Това не е Лятната принцеса.
Напротив! Беше с нейните одежди.
Права е! Аз съм бедно момиче, за което никой няма да плати откуп.
Ами тогава ще те хвърля в казана.
Водата завря ли? - Да!
Тази вечер съм много гладна и тя ще ми дойде добре!
Добавете малко лук.
Почакайте! От двореца може да платят нещичко. Знае ли човек.
Не! - Не!
Няма да я готвите!
Какво си мислиш, че правиш?! Това ми е вечерята!
Не, имам нужда от връстница, с която да си играя.
Не съм ли те учила да не си играеш с храната?!
Да! - Да!
Стига!
Хвърли я в казана!
Не мисля, че ще съм вкусна.
Имам нужда от компания. - Тя не е компания, а вечеря!
Мога ли да я задържа?!
Имаме ли зайци?
Два чувала! - Добре!
Твоя е!
Ще приготвим къри. Вижте дали има още от онзи ориз...
Ето, не им позволих да те убият, нали?
Но ядосам ли ти се, ще го сторя сама.
Хайде, не е трудно.
Хайде!
Трябва да сте ограбили доста хора.
Заслужаваха си го!
Например бившият собственик на тази шапка беше надут пуяк.
Отива ти!
Не мисля, че ми харесват грабежите...
или убийствата на хора.
И на мен не ми харесва, но просто го правя.
Искаш ли ябълка?
Не се безпокой, ще те науча на всичко, което знам.
Така ако искаш нещо от живота, ще можеш да си го вземеш...
просто така.
Хайде, време е за сън.
Знаех си, че ще се върнеш.
Танцувайте, мътните ви взели!
Хайде, танцувайте! Уха!
Това не са танци, а перчене. Искам истински стъпки!
Като конга! Да, това искам!
Разбойничката става много отворена.
Дъщеря ми си е наред! Спазва разбойническите традиции!
Изплю ти се в лицето, нали? - Така показа, че има кураж...
и нищо повече!
Нима ще се примириш?!
Добре, през огъня.
Но няма да го заобикаляш, а ще го прескочиш.
Имах ти доверие, макар да знаех, че ще ме излъжеш,
защото всички го правят.
Ще ти прережа гърлото.
Това се надявах да чуя, момиче. Вече не си дете.
Хайде, направи го!
Ще отрежа главата ти и ще я ритам като топка.
Това е идея.
Хайде, момчета, на два отбора. Ще играем игра!
Отборната игра е същността на разбойничеството.
Да ти го дам ли назаем?
С него работата ще стане бързо и чисто!
Не, благодаря, мамо. Сама ще се справя с проблема.
С какво ще го направиш? С трион? Добра идея!
Ще я научим на урок, който няма да забрави!
Щом не искаш да спиш при мен, ще спиш в тъмницата.
Мразя те и ще те оставя да изгниеш тук!
Нали знаеш, че много ги разочарова?
Очакваха чисто и здравословно забавление...
а ти го провали.
Искате ли да играем мажонка? - Не!
А рулетка?! Руска рулетка?! - Да!
Кмете, кажете му, че не може! - Какво си намислил, Волфганг?
Затварям хотел "Бялата мечка". Ето това съм намислил!
Не можеш, Волфганг. Не трябва!
Мога!
Не желая да видя гости до края на живота си!
Помисли за града, Волфганг. Как ще му се отрази?
Не ми пука за града, хотела или за Вас.
На който и да е от Вас!
Разкарайте се и ме оставете сам!
Опиши го!
Не мога!
Не, не можеш...
Знаеш ли какво е зимата, Кай?
Това съм аз!
Какво ми се е случило?!
Всичко изглежда така съвършено, пропорционално!
Погледни каква съвършена структура.
Това е нищо, Кай.
Дори чувствата ти, в този момент,
са колкото снежинка върху айсберг...
само началото на промяната.
Ние сме на края на света, Кай. Тук никой не идва!
Само аз и ти.
Целуни ме отново!
Искаш ли да яхнеш буря заедно с мен...
и да се понесеш с вятъра и снега?
Знаеш ли на какво си способен, след като видя това?
Кажи и ще го направя!
Довърши подреждането на огледалото.
Бих се обзаложила, че ще е за месец, ако не спиш.
Месец?! Щом трябва, няма да спя и година.
Хиляди пъти ти повтарям - няма да крадеш още от първия път.
Само ще гледаш. - Не!
Защо не?!
Защо не е редно.
Биха ни убили, ако можеха. Това го загубих при престрелка.
Не, не си. Виждала съм те без превръзка.
На окото ти нищо му няма. - Но можеше да е простреляно.
Ако не беше стреляла първа? - Именно.
Няма да изляза и да стрелям по хората, защото биха отвърнали
и да носа превръзка, която да кара останалите да ме съжаляват.
Ами предимствата? Плячката?
Съжалявам, но няма да стана Разбойничка и точка.
Трябва да намеря Кай!
Момчето... което те е зарязало?!
Не ме е зарязал! Снежната кралица го отвлече.
Не го е отвлякла! Той те е зарязал!
Заменил те е с друга жена. При това по-стара!
Какво сега?! Ще му търсиш дирите като влюбена котка?
Трябва да го спася.
Откъде знаеш, че го иска?!
Защото го обичам!
И той ме обича!
Ако те обича, защо е тръгнал с нея?
Замрази сърцето му!
А ти ще го разтопиш, така ли?
Ще се опитам.
Имаш ли представа колко могъща е Снежната кралица?
Имаш ли представа колко жестока и коравосърдечна е?
Как си въобразяваш, че си й равна?
Защото го обичам с цялото си сърце.
Внушаваш си!
Ще се погрижа да престанеш и да останеш тук,
докато не се заемеш с нещо полезно като разбойничеството.
Трябва ли само да почукваме или можем да разговаряме?!
Кой е отсреща?!
Рутгер! А ти? - Герда.
И ти ли си в килия?
Не... в барака съм, от която виждам Слънцето.
Бих избягал, ако не бях вързан за стената.
От колко време си там?!
Не знам. Мисля, че от две години.
О, не! - О, да!
Хванат ли те - няма пускане!
Ако можех да стигна до теб...
Щеше да ме освободиш, за да избягаме.
Мога да разбия вратата!
Да разбиеш вратата? Ще имаш ли сили?
Е, трябва да мислим позитивно, нали?
Всички са различни! Невероятно!
Как не съм го забелязал по-рано?
Всяко стъкълце има собствена идентичност и форми...
Форми, които ясно различавам.
Може ли един въпрос?
Помниш ли момичето, за което говореше?!
Да, помня я!
Сигурен ли си?!
Да, само ми... припомни как изглеждаше!
Ами, не бих я нарекла грозна, но ти си един на милион
и заслужаваш най-доброто.
И това си ти?! - Това съм аз!
Защо не му покажеш другите?
Не искаш ли да ме харесва, Мечо?
Е?!
Знаеш, че не!
И защо?! - Знаеш и този отговор!
Но искам да го чуя!
За-защото... те обичам!
Какво каза? Не чух!
Защото те обичам!
Защото ме обичаш?!
Колко абсурдно?
Обичал ме!
Не си като останалите момчета, нали, Кай?
Ни най-малко.
Те бяха само парчета.
Почнала е да се разпростира.
Трябва да й се даде урок, преди снега да скове цялата година.
Всички замръзнали провали!
Тя е вълшебна!
Каква е тайната?
Беше на майка ми...
а сега е моя.
Моя е!
При теб е, но не е твоя и никога няма да бъде!
Така ли?
Само тя ми остана, след смъртта й.
Затова помисли как да ми я върнеш.
Хората умират непрестанно.
Цъфтят, сякаш ще живеят вечно, но окапват - рано или късно...
и нищо не можем да направим.
Хората не възкръсват, само защото го искаме, принцесо!
Животът продължава...
и дори аз не мога да спра листата да окапват.
Знам, че няма да се върне...
но искам частица от нея да остане в мен.
Не би ли искала дъщеря ти да запази нещо твое, когато умреш?
В тази брошка има топлина, а точно това я плаши.
Кого плаши?
Тази, която търсиш... тази, която плени любимия ти.
Познаваш ли я?
Дали я познавам?!
Тя ми е сестра!
Но...
тя е кралица.
А аз - Разбойничка!
Е, не би трябвало, нали? Редно ли е? Справедливо ли е?
Разбира се, че не!
Става твърде могъща.
Да.
Трябва да я поставят на мястото й.
Дъщеря ти каза, че не съм достатъчно силна.
Тя пък какво разбира?
Ще ме пуснеш ли?
Ще ме пуснеш ли, за да я намеря и спася Кай?
Ти не си заплаха, но тя никога не би ми го простила.
Кой? Разбойничката ли?
Естествено, че ще ти прости. Ти си й майка.
Мислиш ли, че момичетата винаги прощават на майките си?
Разбира се, че не!
Моля те, мамо, помогни ми!
Помогни ми да намеря Кай и да го върна.
Продължавай, само така!
Виждам, че стената поддава.
Трудно е!
Знам, че е трудно, но повярвай - струва си!
Кой е там?! На кого говориш?!
На себе си.
Говоря на себе си, защото се чувствам самотна.
Можеш да излезеш веднага, ако влезеш в бандата.
Не!
Добре, тогава си стой тук.
Тази вечер ще ядем паеля и ти няма да вкусиш.
Крадена паеля.
Но пак си е вкусна.
Обади се, ако искаш да излезеш и ще ти оставя нещичко.
Е... здрасти!
Аз... мислех, че си човек.
Не, явно съм елен. Рогата ме издават.
Случайно да имаш желъди?
Някой няма ли да приготви закуска?
Пази си главата. Главата!
Зимата почти е настъпила.
Виждам снега по върховете.
Става за шейни!
Прекрасно е да имаш ръце.
Копитата не са особено полезни в случая.
Не, но ще понесат по-бързо от вятър, когато избягаме.
Знаеш ли пътя за Лапландия? - Лапландия ли?
Като извивките на рогата си. Там съм роден.
Трябва да открия Снежната кралица преди Слънцестоенето.
Мисля, че мога да те заведа навреме.
Най-добре да бягаме през гората на зигзаг, за да не ни проследят.
Добре на зигзаг, но няма да бягам... не и на моята възраст.
Имала ли си артрит?
Защо се старах да копая дупка в стената, щом...
Отсреща има нещастен и стар елен, който иска да го спасиш?
Извинявай...
Беше егоистично.
Радвам се, че се запознахме, Рутгер...
макар да имаш проблеми с подвижността си.
Колко трогателно!
Ще ми крадеш елена?
Нямаш скрупули да крадеш, ако така ти изнася, а?
Това е различно...
дори щом смяташ кражбата за нормална, защо да не те ограбя?
Нахално! А какво ще кажеш за това, нахалнице?
Никой не обира Разбойничката и никой не бяха от нея
или получава това!
Или няма, ако зависи от елена.
Какви ги вършиш, схванат стар глупако?!
Боря се за свободата си!
Какво си мислиш, че правиш?!
Това, на което ме научи - да се защитавам!
Да се защитаваш ли? - Да.
Мислиш само своите желания. Е, сега аз ще помисля за моите.
Затова трябва да избягам и да намеря Кай!
Мамо!
По-бързо, Рутгер!
Че това си е бързо!
Умно момче...
никой друг не е бил и на крачка от теб!
Още щом те видях, разбрах, че си изключителен.
Великолепно! Моите поздравления!
Почти си готов.
Как така почти? Готово е!
Направих това, което поиска.
Може аз да недовиждам, но май липсва едно парче.
Къде е?!
Претърсих навсякъде!
Скрила си го от мен, нали?
Трябва да си го загубила, защото няма повече! Не е тук!
Не си готов за последната целувка. Имаш още работа.
Не е тук!
Търсих три дни, лазейки на колене.
Виждам всичко, дори прашинка, но не е тук!
Тук е! - Не е!
Защо не мога да довърша подредбата?
Отговорът няма да ти хареса!
Вслушай се!
В какво?
В приказката, която разказват!
Чуваш ли как се носи по вятъра?
Преди хилядолетия...
някъде, в дълбините на ада...
дяволът направил огледало.
Подарил красивото огледало на четирите сезона,
за да се възхищават на делата си.
Когато Пролетта застанала пред него,
то показало същността на сезона и обещанието за нов живот.
Същото видели Лятото...
и Есента.
Но когато Зимата застанала пред огледалото...
светът се отразил студен и покрит със сняг.
И така трябвало да бъде,
защото всеки сезон си имал своята сила и време
в единна хармония.
Но дяволът бил направил огледалото криво...
затова, когато Зимата се огледала в него,
поискала да стане Кралица на сезоните.
Един ден взела огледалото и го отнесла в Арктика.
Така станала Снежната кралица,
а светът се превърнал в по-студено място...
но не достатъчно, защото Есента, Пролетта
и Лятото все още съществували, макар и слаби.
Затова взела огледалото и полетяла към небесата,
за да поиска от Господ Зимата да властва над земята.
Но колкото повече се изкачвала, огледалото се тресяло -
сякаш доброто и злото се били вкопчили в него.
Парчетата паднали към земята и се разхвърчали...
попадайки в очите на хората.
Щом те поглеждали света, той им се виждал студен и грозен.
Затова всяка зима тя обикаля света...
търсейки всички липсващи парчета на огледалото.
Мечтаейки...
Някой ден отново да събере парчетата и стане всемогъща.
Сега разбираш ли, защо не намираш парчето?
Кай?! Кай?! Добре ли си?!
В мен е!
Аз съм липсващото парче.
Как да си тръгна, ако не мога да завърша огледалото?
Не можеш.
Как да изкарам парчето?
С една последна целувка.
Много закъсняхме!
Няма да успея да те заведа навреме.
Ще успееш! Знам го!
Герда, съжалявам!
Просто съм твърде стар.
Дворецът е отвъд планините. Ще стигнеш ли дотам и без мен?
Нищо няма да ме спре, Рутгер.
Сбогом, Герда!
Не, моля те!
"Моля те", какво?! "Моля те, не ме убивай!"
Не! Моля те да ми позволиш да отведа Кай.
Защо да го правя?
Защото го обичам!
А защо да ме интересува?
А ти не си ли обичал някого?
Не!
Кай!
Коя си ти?!
Какво е станало с теб?!
Какво е станало с очите ти?!
Трябва да си ме спомниш. Трябва!
Моля те, върви си, преди да те е открила.
Не, дойдох, за да те отведа с мен вкъщи.
Трябва да си ме спомниш!
Съжалявам, вече не помня нищо!
Тези ботуши...
Познати са ми...
Да!
Аз ти ги купих.
Да, да... точно така!
За...
теб!
Герда!
Да!
Бях изгубил надежда!
Какво ти има?
Много ми е студено!
Къде си?!
Спри веднага!
Не ми казвай, че очакваше да я оставя да те отведе...
защото това ще е обида за интелекта ми.
Престани, защото умира!
Ще престана и ще я оставя да живее...
ако ме целунеш за трети път!
Не!
Тя не ми трябва!
Искам теб!
Кое е по-важно, Кай?!
Твоя живот или нейния?!
Една целувка с мен и тя ще живее.
Мисли си колкото искаш, въпреки че умира.
Умира, Кай!
Точно както бедната си майка!
Отлично си спомням последния й дъх.
Ще го направя!
Само не я убивай!
Знаех си!
Нека целият свят прилича на мен!
Нека Зимата винаги господства!
Събуди се!
Събуди се, сънливке!
Събуди се!
Хайде, скъпа!
Събуди се!
Знаеш какво да правиш!
Събуди се! Знаеш какво да правиш!
Мама е мъртва!
Изправи се, скъпа!
Мамо?!
Спокойно! Всичко е наред!
Не е нужно да плачеш повече за мен!
Време е да продължиш!
Можеш!
Какво правиш?! Аз те замразих!
Мислиш се за достатъчно силна?
Каква глупачка!
Наистина ли смяташ, че можеш да отведеш Кай?
Аз съм Снежната кралица.
Не си Снежната кралица.
Ти си само Зимата.
А Зимата свършва!
Вече свърши!
Кай!
Обичам те, Кай!
Обичам те!
Какво каза?!
Че те обичам!
И аз това чух!
Помогнете ми!
Не мога да се изправя!
Няма нищо!
Всичко е наред! Аз съм тук!
Хайде!
Вгледаш ли се във отминалите дни
виждаш само спомени, пропити със сълзи.
Но помни какво заражда ни мечтите
и без страх щурмувай висотите...
защото все едно дали е слънчево или дъждец ръми
ще търсим самолета на нашите мечти!
А щом постигнем заедно това,
ще слеем двете си души в една!
Герда! Кай!
Вие се върнахте!
Знаех си! Знаех си!
Мина, толкова се радвам да те видя. Къде е татко?
Мина, какво се е случило?
Махай се!
Който и да си! Остави ме сам!
Непрекъснато го повтарям!
Татко...
това съм аз, Герда!
Татко...
Не е истина!
Напротив, татко, истина е!
Върнах се!
Герда!
Открих Кай, татко!
Той се върна с мен и повече никога няма да се разделяме!
На пързалката няма да търпя мързели като Вас! Хайде!