Г-жо Уепремиян.
Искам да се запознаете
с новия ми колега, Д-р Брукс.
Тук е за 1 ден, наминава.
Аа!
Очарователен е!
Иска да стане зъболекар
като баща си.
Добре, ще видим какво ще се случи тук.
Ех, момче.
Аах, Д-р Брукс, ще боли ли?
Страхувам се, че малко...
повече от гъдел,
но по-малко отколкото да плащаш акциз
Добре
Добре, ще видим!
Д-р Брукс!
Мисля, че имам нужда от второ мнение!
-Аз? -Мм... хмм...
Синко, ако искаш да бъдеш голям зъболекар
никога не забравяй личния контакт!
Тук!
Ах!
25 години по-късно
СНЕЖНИ КУЧЕТА
Здравейте дами. Добре дошли в Маями.
Добър ден, готини!
-Добър ден! -Добър ден!
Зает ден, Д-ре?
Да, всички са такива!
Ще бъдем с вас след малко
и ви обещаваме да ви накараме да се засмеете!
Сега, ако все още ви боли кътника през ноща
вземете две хапчета.
Ако пак ви боли утре, тогава...
би трябвало да си потърсите нов зъболекар.
Аа?
Да си намерите...
Малка шегичка.
Аха ... всеки случай
звъннете ни утре, за да разберем как се чувствате.
-Бонбонки... -Здрасти, сладурче.
Здравей, ти.
Мамо... здравей.
Миличък.
Здравей, как си?
Може ли?
Извинете ме за секунда.
-Е, наслаждавайте им се! -Хайде, мамо.
Мамо...
Радвам се, че се намесваш в работата ми.,
но не можеш да даваш бонбони
в офиса на зъболекар.
Баща ти винаги е вярвал
на личния контакт.
И в повтарянето.
Чуй, Ти, имам изненада.
Този тип казва, че е твой стар приятел.
Не го познавам.
Хубаво, казвам се Хулио Рафаел Сантисто.
Ох.
И сте призован.
Узаконен ли сте?
А, не, трябва да си вървиш.
Хей, хей, маркирай моят билет, човече.
Сигурно, ще ти маркирам главата.
Подпиши ми билета.
Тед?
да не си ответник?
Ей, ако това е за момчето Фрийман...
Той лъже.
Имам предвид, добре де, може би не трябваше да го пробождам с лявата ръка,
ама той ме предизвика.
Ще млъкнеш ли?
Става дума за завещание.
Фюй.
Но определено смятам, че се бъркат с Теодор Брукс.
Става дума за някаква жена в Аляска, място, наречено Толкетна.
Аляска???
Сигурно се бъркат с Тед Брукс.
Виждаш ли? Сигурно търсят белият Тед Брукс.
Добре, името й е Луси Уоткинс.
Мамо?
Рупърт, доне си и нещо за пиене!
Почакай една минута, почини си, почини.
Седни. Дишай, дишай.
Вземи, джабуркай и плюй.
О, мечо Теди...
Как мога...?
Как ще мога...?
Какво?
Тед...
Теди...
Ти си осиновен.
Винаги сме искали да ти го кажем
но баща ти умря.
Това не променя нищо.
Ти винаги ще си останеш моя мечо Теди.
Моя мечо Теди...
Тед!
Чуй, Тед, да вървим.
Не се скапвай за това.
Става ли?
Много хора са осиновени.
Известни хора.
Знаеш ли, имаш си Уебстър,
и "Soon-Yi".
Много деца по различна форма
го научават.
Трябваше да го зная.
Моле ти се.
Имаше толкова много различия.
Да бе...
Да, аз...
Като кои?
Добре.
Като синьото сирене.
Обичам синьото сирене, а те го мразеха.
Аха.
Гадно...
Е как беше да се живее с непознати?
Защо съм зъболекар, Рупърт?
Защо ли? 'Щото баща ти беше зъболекар.
Може би съм бил предопределен да правя нещо друго,
отколкото да съм зъболекар.
Ааа.
Аз съм ескимос?
-Добре.
Нося ти всичко от, което се нуждаеш
за пътуването ти в Аляска.
Отивам само за няколко дни...
Е, знам, че искаше само малко пътуване,
но кредитната ти карта искаше повече.
А, купих си тези обувки за мен.
Уау.
Летят, нали?
За какво е всичко това, Рупърт?
Добре де.
За студените нощи в Аляска знаеш ли
вместо да прегръщаш малка жена...
Нося ти персонален регулатор
със система за топло и студено...
Последен модел за контрол на климата.
Но почакай, има още.
По-добре да нямаше.
Така...
Ще получиш фактура за стол за масажи.
Навън...
Хараса ми...
Мразя те!
Когато купих този апартамент,
никой не ми каза, че малка мишка като теб, ще живее до мен.
Толкова съм уморен да те слушам да лаеш.
Добре дошли в Анчоридж.
Днес ще е доста горещ ден,
очакваме максимални температури до три градуса.
Като шампион, какво научихте?
Знам, че нищо не трябва да бъде оставено на случайността.
По този път
човек и звяр трябва да се движат на едно.
И когато пресякох финалната линия,
нищо не ме освежи както Поуеррейд,
единствената напитка на моята шейна.
Внимание, моля.
Последно предупреждение за полет 522 към Толкетна.
Ей, това е моят самолет.
за Толкетна този месец.
Почакайте, спрете самолета
Чакайте, чакайте.
Господине, моля ви.
Не можете да идете.
Чакайте, чакайте.
Чакайте, неее.
Полет 522.
Без спирка
за Толкетна.
Всичко е ок, ще вървя.
Джордж Мърфи, готов да излети,
така че престани да ми губиш времето и мърдай.
Джордж Мърфи, ти си този, който ми изпрати призовката.
Защо, на твоите услуги.
Но ти си съдия-изпълнител,
тогава защо си...?
Адвокат съм, въдворител на мира,
но и пилот.
Една тройна, класическа заплаха.
8-6-7-2-3-1-Кралица, мърдай!
Или ше станеш украса за 737.
Капитанът изключи знаците на таблото...
Свободни са да се движат из кабината.
Правилно до сега.
Добре, добре, за сега!
Кой е тоя?
Самолет. Това е Джордж.
Хайде.
Oh! Oh! Oh! Oh!
Добре дошли на интернацианално летище Толкетна.
Бялата зона е за слизане и качване
само на пасажери.
Внимавай, духа малко бурничко навън.
Oh! Ah! Oh!
Oh! Oh!
Помогнете ми!
Ето го.
Центърът.
Huh.
Хей, момчета, знам, че сте гладни.
Ето го твоя сандвич.
Добре, твърдоглавецо,
върнете ми ножовете
Тези са за ядене.
Никой няма да иска вечерята си, ако сервиза
е забит в стената.
Хайде, Барб.
Всички ти знаем храната.
Знаем, че никой няма да си поръча нищо.
Винаги малко по-високо.
Затвори вратата.
Oh!
Хей, хитрецо.
За твое здраве, синко.
Наслаждавай се.
Той е като нея.
А, извинете ме.
Можеш ли да ми дадеш едно кафе без кофеин, моля?
Скъпи, можеш да имаш всичко, каквото ти пожелае сърцето.
Освен кафе без кофеин.
Какво ще кажеш за едно обикновено кафе?
Току направено от вчера.
Разбира се, винаги, когато е топло.
Кафе...
Заповядай.
Топла чаша кафе.
Е, как ти се харесва Толкетна?
Опитвам се да се държа.
Хей, господине.
Трябва да поговорим.
Чаках дълго време,
докато дойде зъболекар в селото.
Аха, имам язвичка в задната част на устата.
Не е ли ужасна миризмата?
Да, искам!
Сега, млъкнете.
Време е да започваме.
Имаме завещание да четем.
Джордж.
Стига вече.
Все още имам да оправям последната дупка.
Е добре.
Сега, тук сме, за да прочетем завещанието
на Луси Уоткинс
И така, започваме.
А, първа точка, бих била благодарна на всички, че дойдохте,.
въпреки че навън може би вали сняг, разбирам ви.
Сега, не искам никакъв плач.
Хората би трябвало да се забвляват.
Така че, Барб, защо не сервираш по една ракия от мен?
Раздайте.
Ето ти.
Какво става със Снежния човек?
Затвори си джуките.
Това е Гръмотевицата Джак.
Казват му така,
защото го ударила една.
Два пъти.
Не можеш да оцелееш след гръмотевица.
Сега, обърнете внимание.
И така, живях прост живот,
така че не очаквайте прекалено голямо състояние като наследство.
Първо, на Петер жълтата мечка,
мой съсед и партньор в голфа в снега,
му оставям щастливия си стик.
Да!
Но не очаквай, че ще подобриш играта си.
После...
на Барб,
моя приятелка и шефка,
и давам коженото си палто,
което ме топлеше повече,
отколкото който и да е мъж.
Не трябва да му говориш сутрин.
И
на моя син,
Тед Брукс,
съжалявам, че никога не ме позна,
но ти оставям останалото от това, което притежавам.
Бих искала да е повече...
Ооо...
и на Гръмотевицата Джак,
му оставям моето средство за обезмирисване
и цялото му съдържание.
В заключение, бих искала да кажа само благодаря
на всички неосиновени,
отхърлени от обществото
и всички странни птици.
Направихте живота ми в тази къща от сняг забавен.
Ако попадна в рая,
само добри думи ще имам за вас.
Но ако попадна в ада,
е, поне ще ми е топло.
За Луси.
Една голяма жена.
За Луси.
Трудно е да дишаш на тази височина, нали?
А, ще се приспособиш към това след няколко седмици.
А не, не планирам да остана тук толкова време.
Само ще се опитам
да изпитам съчувствие за Луси,
може би гледайки ценните неща за нея.
Ценни неща?
Очевидно не я познаваш.
Това ли е всичко, което искаш...
да притежаваш нещата и?
Добре де, дължа ли и нещо повече от това?
Ха, че тя изостави собствения си син.
Не говори така за Луси.
Не знаеш нищо за нея.
Моя ли е вината?
Няма значение.
Забрави.
Уау.
Ела, ще ти покажа околността.
А, не, благодаря.
Мисля, че искам да ида сам.
Ok. Ok.
Лампа от керамика...
С много тъмен абажур.
Мръсен килим...
Да... и...
Арктическо предизвикателство.
трето място.
Хей!!
От къде се взе?
Никой не ми каза, че Луси има куче.
Много ясно. Никой не ми каза, че има син също.
Ооо, гладен си, така ли?
Е, защо не отидеш да кажеш на този, който те храни?
Добре де.
Да видим дали ще ти намерим малко храна.
Нищо.
Ами тук?
Къде се намира храната за кучета?
И тук ли не?
Никаква храна за кучета.
Назад.
Аа, аа
Назад.
Аа.
Охоо.
Добро куче.
Аа, проблем, аа. Стига.
Махайте се, махайте се.
Аа, не, не и шубата.
Не, кучета...
Ей, дошъл съм с мир.
Престанете.
Aa, aa, чакайте.
Аа, оо, не.
Ок, чакайте, аа, излизайте.
Пуснете ме!
Стига.
Затвори вратата.
Аа.
Някоя друга изненада
Ха?
Оу...
Къде са кучетата?
Какво?
Кучетата, къде са?
Ядат къщата.
Почакай.
Почакай малко.
Аа, не можеш да влезеш тук.
Това куче е обезумяло. Опасно е.
Демон.
Почакай!
Г-н Гръмотевица.
Внимавайте.
Хей...
Как си, Демоне, а?
Как е моето момче?
Оо, изглеждаш добре, малкия.
Колко искаш за тези кучета?
О, хъ, още не съм прегледал синята книга.
Ще ти дам 200 $
За всяко?
Не, за всичките.
Ами, това ми се струва
прекалено малко.
Искам да кажа, че даже малките
струват в търговския център.
Мислиш, че се опитвам да те измамя?
-Нее. -Мислиш, че съм такъв тип човек?
Защо не отидем навън...
и да оправим този проблем?
В ескимоски стил...
Хей... -Само ти
и аз, въже и нож.
И последният, който диша, взима кучетата.
200$ са добре.
Не, не са.
Ти не се меси в това.
Ти евтин мошеник. И двамата знаем
че кое да е от кучетата струва най-малко 500$
а Демон сигурно ще струва 1000$
Наистина ли?
Няма да ти позволя да се облагодетелстваш на негов гръб,
само защото е
глупак от града.
Ако искаш да купиш кучетата, ела да ме видиш.
Оо, какво е това?
Остатъци.
Остатъци?
Мм, хмм... -Иъх.
По-голямата част от нещата, която месаря не може да продаде.
Устни, органи...
Остатъци?
В Маями, ги наричаме горещи кучета.
Оо.
Тогава, защо мислиш, че Гризли Адамс иска тези кучета?
Защото състезанието на Арктика е след две седмици.
Тези кучета са шампиони.
С изключение на Нана, разбира се.
На Луси и харесваше компанията и.
Състезание на Арктика?
Какво е това?
Ами след Идитарод, това е най-голямото състезание за кучета.
5 дни за изминаването на 644 километра
на терена, който е най- красив и опасен на света.
Кой е толкова луд, че да го направи?
Майка ти.
Оу.
Не съм бавен.
Просто замръзнах.
Да, всички така казват...
Оох.
Случва се на всички.
Нагоре.
Вкиснал си се.
Така.
Нека те питам нещо.
Какво?
Някога Луси да ти е споменавала кой е бил баща ми?
Съжалявам.
Никой не знаеше, че ти съществуваш.
Аа, добре.
Добре де, не може да има твърде много заподозрени.
Колко негри има наоколо?
Включително и ти ли?
Нека да видим.
Двама.
Артър?
Ти трябва да си Тед.
Толкова време те очаквам.
Искаш ли да влезеш?
Разбира се.
Благодаря.
Толкова бях притеснен,
че нямаше да имаме време
да се видим преди да си тръгнеш.
Болно ми е от толкова време.
На мен също.
И така, предпочиташ да седна ли
или предпочиташ да легна тук.
О, столът е прекрасна идея.
Левият кътник отзад е.
Оправиха ми го преди няколко години.
И сега е доста червен.
И ме боли ужасно.
Сигурно е инфектиран.
И ми казваш това защото?...
Не си ли зъболекар?
Не си ли баща ми?
Ако кажа да, ще получа ли отстъпка?
Даже не прилича на мен.
Вече категоризирах всички неща на Луси.
Това са препоръчителните цени.
Това е, което аз регламентирам.
И ще останеш с 10% за теб.
А, какво ще стане с кучетата?
Дайте ги на Джони святкащия.
Искаш да кажеш гръмоносния Джак?
Да, защо не? Той ги поиска.
Не мога да ги използвам.
Благодаря. Само малко ще отнеме.
Да, сигурно.
Отиваш ли си?
Не знам какво търсих.
Но знам, че не го намерих.
А ти какво очакваше?
Може би истината.
Да науча нещо за себе си, за узная защо тя ме изостави?
Хей, защо не останеш няколко дни?
Състезанието е след 2 седмици.
Ще има много хора. Хора от телевизията.
Ще бъде забавно.
Знаеш ли, харевам те.
Ако някой път имаш път към Маями, потърси ме.
Номера ми е на всеки автобус.
Почакай, почакай.
Знам кой е баща ти.
Почакай, почакай.
Какво има сега?
Неговото име е...
Джеймс Джонсън.
О, хооу.
Спокойно, спокойно.
Можеш да го направиш. Така...
Оуу.
Мразя снега.
Така, така.
Виж кой е тук.
Идва да продаде кучетата.
Ти.
Ти си Джеймс Джонсън?
Не ми харесват хората, които ми казват Джеймс.
Какво...
ти си бял.
Можеш ли да видиш това?
Знаеш ли кой съм?
Да.
Ти си този, който ще ми продаде онези кучета.
Нее.
Аз съм ти син.
Добре де, колко искаш за кучетата?
Ти си знаел?
Ти си знаел през цялото време и не си казал нищо?
Не виждам нищо хубаво да идваш.
и да изваждаш на показ една стара история.
Това ли съм аз?
Стара история?
Ще ти кажа какво ще направя.
Мога да ти дам по 300$ за всяко.
Кучетата?
Не можеш ли да мислиш за нещо друго?
Нямаш работа с тях.
Искам да кажа, че те са специални животни. Нуждаят се от грижи.
Ти си работохолик.
Знаеш.
Не смятам, че сме роднини.
Трябва да има някаква грешка,
защото ти със сигурност не си баща ми.
Аха, ще ти кажа истината.
Не искам да викам нито за едно или друго нещо.
Всичко, което казвам е, че ти не принадлежиш на това място.
Сигурен съм, че си имяш
малък и удобен апартамент някъде,
с телевизор с дистанционно
и красиво електрическо одеяло.
Защо не вземеш да си опаковаш градския задник
и не се върнеш там.
Не.
Никъде няма да ходя.
Ти си глупак.
А не, ти си глупак.
Трябва да си нещо зле с главата.
Не ти си зле с главата.
Не, ти си зле нещо с главата.
Не, ти си зле нещо с главата...
Е, добре, знаеш какво казват.
Крушата не пада по-далеч от дървото, Джак.
Или да те наричам татко?
А как е тате?
Или може би татенце?
Аз не съм бил за тук.
Ще му покажа.
Ще бъда майстор в снега.
С кое да куче.
Само ме виж.
Тук Доктор Брукс
Тед...
Обещах си да не те притеснявам,
но си мислехме, че ще си вкъщи до сега.
Всичко наред ли е?
Всико е тип топ.
Е, как е Аляска.
Главно бяла.
Включително баща ми.
Мамо, още ли си там?
Сигурен ли си?
Да, сигурен съм.
Е, това обяснява
защо винаги си бил толкова луд по Майкъл Болтън.
Това отиде твърде далеч, Теди.
Идвам при теб.
Полетът е ужасен.
Рупърт!!!
Остави телефона!
Не съм на телефона.
Кога ще се прибереш?
Знаеш, че майка ти се притеснява за теб.
Престани, Рупърт!
Теди, ще дойда.
Не, не се нуждая от помощ.
Ще се оправя и сам.
Трябва да вървя.
Никога не подценявайте Теодор Брукс.
Д. Д. С.
Лошо куче, лошо куче.
Махай се.
Лошо куче.
Кой се качи на дървото?
Кой е
на дървото, а?
Точно така, точно така.
Не можеш да се катериш.
Не знаеш колко е часа.
Ела тук.
Харесва ли ти това.
О, да, това е студено.
Очаквам, че пикнятата ти е студена.
О да, влизай вътре.
Още не е свършило.
Това е само първия рунд.
Ще искаш да се бяхме запознали...
Забавляваш ли се с това куче?
Знаеш ли какъв ти е проблема?
Виждаш ли, Демон знае, че той е Алфа куче.
Трябва да му покажеш кой е шефа.!
Охапи го за ухото.
Няма да сложа нито една част от това куче в устата си.
Направи го ти.
Всеки гледач на кучета ще ти каже същото.
О, ти да не би да си гледач?
Шегуваш ли се?
Аз съм единствения, който е печелил прозвището Арктика
на три състезания.
Поздравления.
Е. да, това е странна награда.
Дават я на хората, които завършват на последно място.
В Маями тези, които губят 3 пъти отиват в затвора.
Забрави, баните са за клиентите.
Само.
Махай се от пътя ми.
Да.
Здрасти.
Джеймс Джонсън.
Да не си тъпа, или е някаква игра на паметта в Аляска?
Съжалявам...
Заклех се на Луси да не разказвам на никого за Гръмоносния Джак.
Не исках да те видя
да отиваш по този начин.
Хайде вкъщи.
Хоу.
Хайде, хоу.
Добро момче.
Извинявай.
Време е за втори рунд.
Е, Нана, ако има проблем, ти ме прикривай.
О, Джак.
Имам нещо за теб.
Г-н Гръмотевица?
Може би започваме с грешния крак
Слушай, знам, че това не е лесно за теб.
Също и за мен.
Да се поява на вратата ти след толкова години.
имам толкова въпроси.
Мога да кача до 4.
Извинете ме?
Мога да дам по 400$, но това е всичко.
Виж, искам само Демон, само него искам.
Това не е относно кучетата.
Виж, Джак.
Имам нова пратка от синьо сирене.
Оха.
Датско, нали така?
О, да
Никое не е така хубаво като датското.
Никога не съм виждал друг, който да яде толкова сирене,
както ти.
По-добре да те бяхме наричали Монтерей Джак.
Никой не може да яде толкова сирене като мен
Хей.
Хей, не, хей.
-Ммм. -Хей, дай ми сиренето.
Ще ти покажа как се яде сирене.
Дай ми сиренето.
Хайде, дай ми сиренето.
Някой ще пострада.
Добре де.
Нека да отидем долу да свършим малко бизнес.
Не си екипиран, за да се грижиш за кучетата.
Не са кучета за града.
Те са атлети... знаят да бягат.
Сърцата им бият
по друг начин, иначе полудяват.
Loco?
Е...
Покажи ми как да ги накарам да бягат.
-Да, можем да се учим един друг.
Аз имам нужда да ги накрам да бягат, а ти имаш нужда да се поучиш от тях.
Хайде, Джак.
Нуждаем се от дейност заедно. Баща и син.
Баща и какво?
Ми да, не можеш ли да видиш приликата?
Оо, да...
Yoo-hoo... Демоне.
Искаш парче от мен, нали?
А? Искаш ли малко от това?
Какво? Как се казваш?
Искаш ли парче от мен? Ела си го вземи.
Ела за него...
Това не беше добра идея.
Оох.
Кой е Алфа кучето сега, а?
Уоу.
Ок, сложи си краката в коридора,
като се придържаш изправен...
Бла, бла, бла, добре.
Ok, като джет скай.
Спрете това. Хей.
Хей, стига.
Хей, как ще дърпаш, ако си от тази страна?
Трябва да гледаш натам. Хайде, приятелчета.
Хей.
Здрасти.
Помислих, че можем да идем
на някое място да си направим пикник в планината.
Извинявай, не мога. Сега съм с кучетата.
Ще се видим.
Знаеш ли, не е нещо, което се учи от днес за утре.
Хей, това ми е в кръвта.
Първо, трябва да стъпиш на линията,
като минаваш.
Добре.
Ок, всичко е погрешно.
Ако Мак
да е до Скуп със сигурност значи не-не.
Мак винаги е бягал най-добре.
Ок.
Виждаш ли, схванах проблема ти.
Знам кой ти е проблема.
Можеш ли да го подържиш малко.
Да, здрасти, сладурче.
Добре, много добре.
Йодел и Сниф са тук.
Добре си ги сложил, те са водещите кучета.
Не са точно най-прецизните,
но хвърлят и тласкат каквото и да им дадеш.
Виж, близнаци.
-Добре. -Ok.
Какво ще правим с този юнак?
Момиче.
Изкарай полза от това, което имаш.
Най-добрата тяга за нея.
Единственият начин да го успокоиш е да...
Го сложиш с дукесата. Добро момиче.
Вие двамата правите страхотна двойка.
Ок, остава само
моя демоничен приятел
Демон.
Не, той е невероятно животно.
Той е наградата на Луси.
Да бе, каква очарователна личност.
Добро куче.
Добро куче, сладур.
куче.
Може би трябва да опиташ да го ухапиш за ухото.
Какво ви става, хора?
Аз съм добре, ти как си?
Извинявай, Нана,
но, ох, само големи кучета.
Ок, само трябва да си програмирам ДжПС-а тук.
ОК.
Приготви се, готови, мърдай.
Е, поне няма
да се наложи да се притесняваме
дали не си се изгубил.
Да видим дали ще успеете да ме хвърлите този път.
Не, не, стига, ох.
Хей, Теди.
Искаш ли да покараме?
Оо, оо, лошо куче, лошо куче.
Напред!
Извинявай за това.
Знаеш ли...
Никога не съм мислил за това,
Джак, Гръмотевицата, уау.
Оо, радвам се, че всички ще се посмеете.
О да, но начина ти накаране...
е доста смешен.
Здрасти.
Извади си сърцето.
Оо.
Нана.
Най-накрая разбрах.
Хмм, какво ли и става?
Не.
О, не, не.
Очите ми, очите ми.
Добра храна.
Знаеш ли, започваш да ми пречиш.
Защо не им кажеш да спрат?
Не ми говори сякаш съм 4 годишен.
Не си ми шеф.
Така е, аз викам да се спрат.
Те не се спират,
ако им викаш спри.
Трябва да им извикаш свободно, запрегни.
Да викам и да запрягам.
Искам да тръгнем и казвам "аш"
Само по филмите казват "аш"
Тук казваме "хайк"
Ако искаш да завиеш наляво,
викаш "хоу"
и ако искаш надясно,
викаш "джий".
Не може ли да кажа, наляво или надясно.
Защо трябва да е толкова сложно?
Човече, наистина вуниш.
Какво е това?
Не се притеснявай, планинецо.
Само аз съм.
Какво правиш тук?
Помислих, че ще е хубаво да се поразходя из планината.
И ще бъде добре,
ако ме върнеш.
Добре.
Тук исках да те доведа за пикника.
От къде знаеш за него?
Открих дневника на Луси.
Супер е и е тихо.
Това я място, което намирам за мирно
и мога да мисля за големите въпроси.
Това е мястото, където всички идват да търсят отговори.
О, нито времето, нито мястото е да мислиш.
Страхотно място, признавам, но, ех, няма Старбакс.
Нямя лов.
О, така ли?
Не знаеш какво още има в града.
Престъпления, трафик, автобуси с твоя образ
Аз...
Ако можех да бъда с онзи стар човек,
да бъда с него само 1 час,
само да узная какво е станало.
Не че искам нещо от него.
Не се нуждая от баща.
Имам си баща,
и той не е като баща ми.
Баща ми беше голям човек.
Всички го търсеха.
И майка ти?
Майка ми?
Тя е великолепна.
Прави всичко за мен.
За всички.
И нейните бонбони...
Ох, не си живял, ако не
си ял от бонбоните на майка ми.
Да, странно.
Може би отговорите за мен не са тук.
Може би отговорите ще дойдат със следващия самолет,
който ще ме върне в цивилизацията.
Знаеш ли, нещо относно Луси.
Тя не винаги е печелила,
но никога не се е отказвала.
Може би имаш нужда
да завършиш това, което си започнал, планинецо.
О, това е хубаво
А това е плашещо.
Ти си просто мъж от града.
Е...
Как спа?
Това е хубаво.
Оу, уау.
Хайде.
Давайте, кучета, давайте.
Аа, как бяха думите?
Мирно и тихо, аа.
Престанете!
Спрете!
По дяволите.
Ох, тъпи кучета.
Мразя кучета.
Мразя ги.
Мразя ги. мразя ги.
Ох, боже мой.
Хей, почакай, да не губим спокойствие.
Ако сега си стоим
спокойни, няма да има проблеми.
Абе знаеш ли, аз съм голям фен на мечките.
Даа. Аз съм човека... Мечето Смоки, Йоги.
Уолтър Пейтън.
Мога да видя заглавията...
"Зъболекар от Маями изяден
от мечка"
Жив съм!
Мъртъв съм!
Мамо!
О, помогнете ми, г-не.
Това е за луди.
Добре съм.
Трябва да потърся помощ.
Мърдай, прдължавай да се движиш.
9-1-1.
Вие сте вън от от обхватната зона.
Ако искате да промените типа услуга,
моля обадете ни се отново в нашия офис.
Това е запис.
Студено.
Тед, най-важният ми човек...
наистина сгреши този път.
Опитвахме се да
ти кажем, че не сме за тук.
Не виждам кучета...
Кажи ми нещо.
Той ми харесва.
О да, сигурно, ти обичаш всеки,
който ти сервира хубава купичка остатъци.
Скупър, ще ме убиеш.
Теди.
Направих ти нещо специално.
Мамо?!
От любимите ти.
Курабийки от синьо сирене.
Тед, запомни, не е важно какъв цвят си,
пак душа носиш...
Искам да кажа...
Погледни ме...
Мога ли да получа
една от тези курабийки, моля?
О, да.
Ей, градски.
Трябва да се научиш да си почиваш.
Само седни
и слушай звуците на природата.
Отпусни се.
Отпусни се. Отпусни се.
Отпусни се.
Къде съм?
Моята, моята, моята
спяща красавица най-накрая се събуди.
Къде са кучетата на Луси?
Върнаха се вкъщи,
където им е мястото.
Видях ги, когато прекосяваха града без теб.
Какво си мислиш. че правиш сам самичък тук?
Правех обиколка с шейната.
Трябваше да ме видиш.
Ти си тъп новак.
Можеше да си мъртъв.
Знаеше ли това?
Е, ако ми беше казал каквото искам да знам,
за да започна, нямаше да съм тук сега.
Оох.
Нямаме нищо за какво да говорим.
Не е нищо.
Нищо е.
Не е нищо.
Нищо е.
Не е нищо.
Тед.
Какво?
Ще се споразумея с теб.
Ако ти разкажа, каквото знам, ще ми дадеш ли кучетата?
Да.
Добре.
Всичко стана точно тук, в тази пещера.
Беше второто ми състезание.
Бях навън около три дена.
А навън духаше виелица.
И трябваше, знаеш, да се предпазя,
но продължих,
като си мислех, че можех да получа няколко точки, знаеш.
Тогава се разболях.
Единственото нещо,
което ме спаси, беше намирането на тази пещера.
А Луси вече беше тук, защитавайки се от бурята заедно с кучетата.
Вече се бяхме срещали в града няколко пъти,
но не бяхме, както каваш, приятели, знаеш?
Но лошото време сближава хората по странен начин.
Е, можеш да си добавиш останалото.
Когато станах сутринта,
Луси и кучетата вече си бяха отишли.
Тя завърши на 9 място онази година.
А аз на 19.
След състезанието, аз...
се опитах да я намеря,
но тя си беше заминала.
Това ли е всичко?
Съжалявам.
Това я всичко, което знам.
Е, опита си е опит.
Мисля, че кучетата са твои.
О, аз ше се грижа за тях много добре.
Мисля, че ще е по-добре да си ходя вкъщи.
Тръгваме.
Тед, вземи малко супа.
Мислех, че каза, че това е супа!
Е, има и супа в това.
Хайде.
Искам да тръгваме преди да се надигне вятъра.
Последно съобщение за отпътуване.
Здрасти, Честър.
Здрасти, колега.
За карачите на шейни и кучетата им
няма нищо, сравнимо с този момент.
Намираме се на старт линията, чакайки знака
за започването на 112 състезание.
Дуела на Арктика. Състезанието за шейни с кучета.
И ще ви представим
в думи цялата палитра от чувства.
Ти си, Пийт.
Моите хора, обичам ги.
Я погледни това!
А сега, Демоне, погледни ме.
Ръцете ми го искат.
Това ще е последното ми състезание
и твоето сигурно.
Така че, какво ще кажеш да им дадем
нещо, с което ще ни запомнят.
Ах, това е моето момче.
Ето тръгва
впряга на Джордан.
Оливър Трахеан.
Теди?
О, боже мой, тук ще замръзнеш.
Виждаш ли това куче отпред.
Това е водещото куче.
Тези двете отзад, са колелата на шейната.
Но водещото куче насочва екипа.
Последните три години беше замряла колоната...
Защо съм зъболекар?
Ти винаги си искал
да бъдеш зъболекар.
Освен онази година, в която искаше да си
Ядреният Човек с 6 милиона.
Винаги бягаше
с такива жестове.
Трябваха ни поне 10 мин, за да отидем на някъде.
О, Теди.
Това ли е Толкетна?
Кой е това?
О, това е Барб.
Тя е просто приятелка.
Е това е...
Красива е.
Приличате си.
О, Теди, толкова съжалявам.
Ще го почистя още сега.
Не се притеснявай, ще донеса парцал.
Е, това сигурно е бащата?
Кой?
Този белият, който е с нея и с бебето.
О, виж колко си красив, Теди.
Той ме излъга.
Ехоо??
Да, трябва ми следващия полет за Аляска.
Днес е своевременен тест на скорост и сръчност
на Арктическото състезание. На финалната линия
времето е хубаво, но по пътя на състезанието
силна арктическа буря духа през ноща.
Водещите екипи на контролна база Ръсти Найф
очакват, че утрешното време ще донесе затишие.
Ех, момиче, хубаво момиче.
Как са?
Краката изглеждат добре.
Старият Демон никога не се променя, нали Джак?
Беше малко антипатичен след като мина Виктория.
Какъв човек яде преди да нахрани кучетата си?
Не се притеснявай, те вече направиха намаление
20 мин за всяко.
Е, Джак, задава се виелица навън.
Всички са вътре.
Ела.
Запазих ти едно място до печката.
Благодаря, Ърни.
Хайде, Демон. Давай.
Давай.
Давай, Демон.
Хей, чакай,
Глупак.
Здрасти.
Джордж.
Е, хайде да тръгваме.
Трябва да намеря Джак.
Тед, има нещо, което трябва да знаеш.
После. Той ме излъга. Хайде.
Тед?
Почакай. Какво?
Джак е загубен.
Какво?
Премина през контролата - Кислородния нож.
След това стария инат се насочи право към бурята.
Това е последното, което някой знае за него.
Климатът се развали и
спасителните екипи трябваше да се върнат.
Аз знам къде е той.
Мислиш, че знаеш къде се намира.
Той може да е къде ли не в диаметър от 100 мили.
Хайде.
Можеш ли да го направиш?
Когато бях загубен,
той ме потърси.
Няма да го оставя да умре там навън.
Тед, но ти дори нямаш кучета.
Разбира се, че имам.
Тук е водещото ми куче.
Здрасти, Нана.
-Нана??
Нана не е водещо куче.
Разбира се, че е.
Ако аз мога да карам шейна,
тя може да е водещо куче.
Това е моето момиче, Нана.
Тед...
моля те, внимавай.
Готови.
Давай, давай.
Давай.
Ха, бързо.
И сякаш победителят ще бъде, този път.
Не кара ли този в грешната посока?
Забележи... Тед.
Хайде. Да, хайде.
Давай.
Оливиер.
Видя ли го този?
Без повече падания, момчета.
Оливиер, спечели Арктическото състезание.
Какво ще правиш сега?
Ще отида в Дисниленд, в Париж.
Оливиер.
Виж какво направи.
Трябва да бягаме.
Толкова съжалявам,
но всичко, което имам са северноамерикански долари.
Търся Д-р Тед.
-Ето, нека ви помогна.
Ох, благодаря.
Вие трябва да сте майката на Тед.
Е, ти трябва да си Барб.
Е, какво ви е казал за мен?
Каза ми, че правите невероятни бонбони.
Това е типично за Тед.
Той не може да каже нищо лошо за никого.
Къде е той?
Това е. Това е. Хайде, момчета.
Хайде, хайде.
Надясно, надясно, наляво, наляво. Хайде, хайде.
Хайде.
Добре, добре.
2 мин почивка.
Скупър, какво има сега?
Да, можеш да ровиш, но не можеш да го извадиш.
Но почакай малко.
Само почакай.
Сега, това е синът ми.
не трябва ли да организирате
спасителна група, патрул от гражданите или нещо такова?
Вижте, госпожо...
Съжаляваме, но няма начин да се премине през дефилето.
И много духа, за да повикаме хеликоптер.
Съжалявам.
Извинете ме.
Не мога да повярвам какво чух.
Не казахте ли, че синът ви е там навън?
За мъжете и жените от Арктическото състезание
то е символ на надеждата.
Не може да свърши докато последния участник не намери
пътя си вън от бурята и не пресече финалната линия.
Тази година, този символ оживява в един мъж,
изгубен по пътя.
Легендата на пътищата в снега, Гръмотевицата Джак Джансън.
Но току-що научихме за изненадващото усилие
за неофициално спасяване на
-Тед Брукс... -Даа.
чуйте това. зъболекар от Маями, Флорида
застава лице в лице със зловещата буря със собствения си екип от кучета.
Ти си, Тед.
Тази вечер, някъде в тъмното,
историята, стара като света,
където хора и животни работейки заедно, с кураж
се превръща не в състезание за победители и победени,
а просто в състезание за оцеляване.
Спрете.
Джак?
Спокой, Демон, спокойно.
Джак?
Добре, добра работа, момчета.
Добро, добро момче. Добро куче.
Всичко е наред, добро момче.
Добро момче.
О, Джак, Джак.
Джак.
Добре.
Какво правиш тук?
Счупил си си крака. Обездвижвам го.
А, добре, как пристигна до тук.
По същия начин, по който и ти.
Не е зле за един
начинаещ, нали?
Изобщо не е зле.
Е, каква лудост
се опитваш да направиш тук?
О, мислех, че, ако можех да пресека бурята, ще спечеля.
Но ако бях пресякъл, както трябва,
нямаше да се блъсна с това дърво.
Какво?
Това е последното в регулацията на личната температура.
Мисля, че трябва да ти благодаря, че дойде.
Защото не трябваше...
не трябваше да го правиш... знаеш.
Плащам си.
Сега сме роднини.
Не, не сме роднини.
Знаеш, че винаги съм вярвал,
че ако един мъж не казва нещата, както са, е лъжец.
А аз мразя лъжците.
Е, аз те излъгах, сине.
Аз бях в болницата,
нощта, когато се роди...
не беше по-голям от един хляб.
Влезнах в стаята и докторът
те сложи в ръцете ми, само това.
И никога през живота ми не съм виждал подобно нещо.
Но аз и Луси знаехме...
че ние... ние нямахме възможността да те възпитаваме.
Ти знаеш, не бяхме един за друг.
ние, отглеждахме кучета...
Не деца...
Луси... искаше да те отведе в света...
Но тя знаеше, че ще е много по-добре,
ако друг човек те отгледа.
Е, сега не можеш да хвърлиш цялата вина върху Луси.
И аз не бях никак близо до мисълта да бъда баща.
Виж...
бяхме свободолюбиви Луси и аз.
Виждахме се от време на време.
и знаеш...
Но аз я обичах.
Обичах тази жена.
Липсва ми.
Тя обичаше ли те?
Е, тя го каза веднъж.
и тогава ме удари право в лицето.
Да, но ти имаше късмет...
Виж...
На мястото на Луси, щях да се гордея с теб.
Знам, че ще бъде.
Г-жа Брукс,
защо не влезете вътре?
Сирената ще свири, ако някой се върне.
Няма да го оставя.
не мога.
Добре, момчета, хайде.
-Хайде, да вървим.
Добре, Демон, остави ме да ти сложа каишката...
О, това куче няма да тръгне никъде
Добре де, какво му става?
Той си дъвчи каишката...
Няма да я изяде,
просто не е доволен.
Няма да си сложи каишката?
Да.
Добре, Демон, нека да видим юздите ти.
Добре, Демон.
Не ми оставяш друг избор.
Добро, добро момче.
Ела.
Не мога да повярвам,
ти наистина
ухапа кучето по ухото.
Ами това казваха, че трябва да се направи.
Е, да, ама
до сега не познавах човек достаъчно тъп, за да го направи.
Добре.
Добро момче. Отвори широко...
А така.
Да видим какво имаш там.
Ето го проблема.
О, добре, всичко е наред.
Всичко е наред, Демон.
Повярвай ми, няма да те нараня.
Става ли?
Добре, ако искаш да ме ухапеш
по ухото, направи го.
Давай.
Има медик надолу, в Карибо Фолс.
Какво искаш да направим?
Никога не съм оставял състезание, без да финиширам.
Е, нямя да ти позволя да започнеш от сега.
Напред, Демон.
Теди, изплъзвам се.
Дръж се, Джак.
Дръж се.
Ох, ох, да.
Демон, дърпай, скъпи.
Така, Демон.
Барб, трябва да ти споделя нещо.
Ти ли си Барб?
Никога не съм казвала на Тед, че е осиновен.
Знам.
Имаше толкова начини да му го кажа...
Щеше да бъде
правилното нещо.
Сега го знам.
Но от първия момент, в който го взех в ръце,
не можех да не го обичам повече.
Но бях уплашена.
Страх ме беше, че ако му кажа истината,
нямаше да ни обича, не по същия начин...
Барб, кажи ми дали ще пресече финалната линия.
Ще я пресече.
Амелия, ще го постигне.
Знам го, мила,
просто майчинска тревога.
Продължавам да мисля...
Сирената. Идва...
Това е.
Хайде.
Какво става?
Да.
Ох, Барб.
Ох... ох. почакай.
Нека да видя добре.
Нека ти помогна, Джак.
Не е зле за зъболекар от Маями, нали?
Не е зле.
Не е толкова зле.
Тед.
Пуснете ме да мина, моля.
Тед.
Ти си тук.
Дошла си, заради мен.
В Аляска.
Дойдох с един самолет,
след 14 часа, ето ме тук.
Ела тук... Има някой, който искам да ти представя.
Джак, тя е...
Тя е моята майка.
О, миличък, о, миличък.
Е, това...
удоволствие да се запознаем, г-жо.
Вие и супръгът ви
сте свършили добра работа с това момче.
О, Барб.
Той е невероятен човек. Наистина е.
Толкова съм щастлива за теб.
Д-р Брукс, честта е ваша.
Джак, мисля, че знаеш това.
А, не, не, не.
Мисля, че и двамата можем да я духнем заедно.
Ок, Ърни.
Д-р Брукс е готов да ви види сега.
Не съм свършил да чета
за короната и моста, още.
Хайде.
Ох, добре.
А, тук съм.
Аваланш.
Малката Алиша.
А ето го и Шанук...
И любимеца ми, малкия Демон.
Колко е хубаво да те видя, Ърни.
Д-ре, ще боли ли?
Само малко.
Повече от гъдел
и по-малко от плащането на данъци.
Ок, отвори широко.