Има много легенди за манастира "Шаолин".
Този филм е създаден по eдин от стенописите в храма.
"Как 13-те монаси спасили император Танг."
МАНАСТИРЪТ ШАО ЛИН
Шао Лин, Шао Лин,
героите те възхваляват
Шао Лин, Шао Лин,
възпят си във безброй легенди.
Неповторимо е изкуството ти бойно
прославен си по цялата земя.
Историята ти е непреходна,
величествен е манастирът Шао Лин,
просъществувал е през вековете.
Въздига се в мистично място -
загадъчната долина Сонг Шан,
бленувана от млади и от стари.
Той люлка е на бойните изкуства,
прочут е вредом този храм вълшебен
Навеки ще го славят всички...
Да започнем церемонията.
Я Чу Ли страда заради всички ви
и вече сте пречистени.
Ще ви прочета десетте заповеди.
Ала първом се научете да уважавате себе си и другите.
Кажи ми името си.
Чу Юен.
Първа заповед: "Не убивай."
Разбираш ли я и можеш ли да й се подчиниш?
"Не убивай!" Ще я спазваш ли?
Хайде, псета такива! Работете!
В края на династия Сю избухна бунт.
Страната бе разпокъсана.
Предателят Уанг Си Чанг завзе Източната столица,
самопровъзгласявайки се за император.
Жестокият му режим потискаше народа.
Хайде, работи!
Ли Ши Мин и войниците му наближават реката.
Как ще довършим укрепленията с тези мързеливци?
Господарю, нямаме повече хора. Впрегнали сме всички пленници.
Докарайте бунтовниците - учителят по кунг-фу и хората му!
Слушам!
Хайде, размърдай се! Ти също!
По-живо!
Назад, селяко!
Бунтовник!
Значи ти си прочутият Чанг "Могъщият крак".
Скоро ще станеш Чанг "Счупения крак"!
Татко!
Пази се!
Чу Юен! Бягай, бързо!
Татко! - Бягай!
Татко!
Започнете!
Какво?!
Буда да ви благослови.
Отче игумене, не можем да си го позволим.
Гладуващите стават все повече!
Скоро няма да ни остане нищо!
Имаме свещен дълг като будистки монаси да им помагаме.
Буда да ги благослови.
Кажете им да си вървят! Нямаме повече храна!
Никой не може да остане! - Отче, момчето е тежко ранено.
Трябва да остане! - Не може!
Никакви изключения!
Буда ни учи да се грижим за болните!
Замълчи!
Отче игумене, не познаваме този човек.
Изглежда зъл. Ще ни донесе неприятности.
Откакто властва Уанг, мнозина бяха избити.
Народът стене под ботуша му.
Отче игумене, ние сме будисти. Не можем да го оставим да умре.
Молим ви! - Да, така е!
Нека първом се съвземе. Буда да го благослови.
Пак повтарям - не бива да му даваме подслон!
Ще си навлечем неприятности!
Учителю, не може да преглътне супата! Какво да правим?
Много е изтощен, а тук нямаме питателна храна.
Сигурно ще умре.
Що за приумици?! Вие сте монаси!
Какви са правилата?
Неподвижен като камъка, спокоен като пръстта!
Тогава какво правите?
Тренирахме кунг-фу.
Престанете! Забранено е да тренирате извън манастира!
Прибирайте се!
Ами сега?
Не ме ли чухте? Прибирайте се!
Какво ви е толкова смешно?
Монасите не бива да показват чувствата си.
Ученици!
Учителю, да я убием!
Това е грях!
Пуснете я.
Щом казвате... - Буда да ви благослови.
Буда да ви благослови.
Учителю...
Съгреших. - В какво?
Извърших убийство.
Който спаси живот, ще отиде в Рая.
Жабата щеше да ти бъде благодарна, ако го знаеше.
Наистина ли? - Монасите не лъжат.
Благодаря ви, учителю!
Боли ли те?
Не.
Учителю...
Благодаря ви. - Не говори сега.
Учителю, жабешка супа! - Бляскав Нефрит прати и две яйца.
Това момиче е много състрадателно.
Учителю, какъв вкус има?
Вие сигурно знаете.
Негодници!
Изгрява слънцето сияйно над долината Сонг Шан
и буди птиците камбаната за утринна молитва.
Текат потоци бистри през горите.
Зелената трева застила хълмовете.
Ухаят сладко плодовете, красиви са цветята тук.
Подскачат кучета игриви, овцете припкат във полето.
Размахвам аз камшика и ги подкарвам леко.
И песента ми волна носи се над планината...
О, не!
Не ги изпускай!
Бо Фей, дръж го!
Хайде, ела де!
Дръж го!
Ще отида пак.
Само ядеш и спиш, а за работа...
Нехранимайко!
Само ядеш и спиш, а за работа...
Нехранимайко!
Хей, ставай! Събуди се!
Мъртво е!
Аз съм! - Какво правиш тук?
Исках... да отида на реката.
Гробището е свещено. Не пускаме никого без разрешение!
Върви си! - Добре.
Не исках да те убия.
Но пък виж на какво красиво място те погребах.
Е, сбогом, приятелю.
В тази гора има хубав дивеч.
Горките монаси, карат само на ориз.
Чу Юен!
Учителю! - Още си слаб. Месото ще те подсили.
Ами, аз...
Разбирам. Ти не си монах.
Не е нужно да спазваш правилата ни. Яж.
Учителю, опитвали ли сте такова нещо?
Спомням си, че така готвехме в дома ми, на север.
Много е вкусно с черен боб.
Но не съм виждал да се приготвя така.
Вие сте се трудили цял ден и също имате нужда от силна храна.
Аз съм будистки монах. Грях е за мен да ям месо.
Не мога да приема.
Не се безпокойте, никой няма да узнае.
Хей, учителю!
Учителю, от толкова години живеем в манастира.
Трудим се усърдно, но храната е лоша.
Само ориз и вода. Искаме по-добра храна!
Дай и на мен! - Ето, вземи си.
Учителю, вземете си и вие.
Те са мои ученици.
Дошли са да се поразтушат, тъй че в този случай им е простено.
Вкусно е, нали?
Учителю, нарушихме ли правилата?
Месото и виното не вредят, стига Буда да е в сърцето ви.
Той няма да ни се сърди, стига да вършим добрини.
Разбирам.
Месото и виното не вредят. Брат Си отдавна го е разбрал.
Учителю, той...
Още не е забравил.
Си Кунг, виното само засилва скръбта.
Не се напивай.
Ядохме от месото на Чу Юен. Трябва да му се отплатим.
Но, учителю, ние сме монаси. Нямаме си нищо.
С какво да му се отплатим?
Братко Си, добре ли си? Той е пиян!
Глупак!
Учителю, вижте!
Само изглежда пиян.
Само изглежда пиян?
"Пияната тояга"! - Точно така.
Преди години жена му родила.
Той бил толкова щастлив, че купил делва с вино.
Но когато се прибрал, жена му и детето му били убити
от войниците на предателя Уанг.
Оттогава пие много. Пиян е почти всеки ден.
Затова създаде стила "Пияна тояга".
Той е опитен боец! Защо не си е отмъстил?
Враговете са прекалено много. - Някой идва!
Изчезвайте!
Буда да ме благослови, това е грях!
Фей Бо! Фей Бо!
Бляскав Нефрит! - Да си виждал кучето ми?
Кучето ти...
То умря.
Ти си го убил! - Не!
Изслушай ме... - Убил си кучето ми!
Престани, че ще трябва да те натупам!
Не би посмял да ме удариш! - Само защото си момиче!
Спри, че ще пострадаш!
Татко... - "Татко"?!
Какво става? Защо си го ударила? Още не се е възстановил.
Убил е кучето ми! - Бляскав Нефрит, не знаех, че...
Каквото и да кажеш, не ще ти простя! Беше най-добрият ми приятел!
Грях е да се гневиш. Гневът разяжда човека.
Татко, защо все го защитаваш?
Ти също го правиш. Твоите яйца и мляко го излекуваха.
Така ли?
Много съм ти благодарен!
Така ли ми благодариш? Като убиваш кучето ми?
Ама че момиче! - Наистина ли е ваша дъщеря?
Майка й почина преди години.
Уанг и хората му ме преследваха.
Оставих я при един селянин и се укрих в манастира.
Селянинът нямаше деца.
И я разглези.
Аз ще убия Уанг! Научете ме на кунг-фу!
Имаме си правила.
Изкуството на Шао Лин е за самозащита, а не за убийства.
А и ти не си монах. - Учителю! Искам да стана монах!
"Не убивай"! - Но той ме ухапа!
Вратите ни са отворени за добрите хора.
Този човек ми изглежда лош.
Манастирът не бива да го приема!
Буда ни учи да бъдем милостиви.
Чу Юен пожертва косата си.
Буда да го благослови.
Остави всяко зло зад гърба си
и приеми Буда в сърцето си.
Грижи се за всяко живо същество.
Чу Юен!
Чу Юен, какво има?
Учителю, монах съм вече от три месеца.
Но само работя и тъпча с крака.
Кога ще ме научите на кунг-фу?
Само за 3 месеца? Виж братята си. Виж вдлъбнатините от краката им.
Този стил се учи от 3 до 5 години!
Толкова дълго? Да тъпча с крака 5 години?!
Напредвай стъпка по стъпка. Бъди търпелив!
Ще се постарая.
Много добре!
Спри! - Спри!
Изкуството на Шао Лин е за отбрана, а не за нападение!
Ти си зъл, искаш да убиваш! Повече няма да учиш кунг-фу!
Братко!
Братко, ще те накажат! Работи!
Убийството на муха се счита за грях! Как да отмъстя за баща си?
Щом не уча кунг-фу, защо да съм монах?
Не е лесно да си монах.
Отивам си!
Учителю, простете ми, че не се сбогувах.
Бляскав Нефрит, дължа ти един живот. Ще ти се отплатя.
Дръжте момичето!
Дива котка! Хванете я!
Не!
Благодаря ти.
Хапнете супа, да се подсилите. - Проклятие!
За какво ми е сила, като нямам жена? Само тази!
Какъв грубиян!
Намерих ви хубава плячка.
Младо месце? - То се знае!
Генерале, само се пазете от ноктите й.
Значи има нокти, а? - Генерале!
Отвън някакъв момък убива нашите хора!
Ах ти, копеле! Още ли си жив?!
Значи си дивичка, а?
Непокорна? Сега ще те накажа!
Чу Юен! - Ти ли си?
"Пияният меч"?
Бягай! - Ами ти? Искам да го убия!
Ти изтрезня! - Копеле такова! Ще те убия!
Бързо, да бягаме!
Ли Ши Мин! След него!
Дръжте го!
О, не! Ти кървиш!
Много ти благодаря.
И аз трябва да ти благодаря, задето ме спаси.
Бляскав Нефрит, нали вече не ми се сърдиш?
За какво да ти се сърдя? - Че убих кучето ти.
Моят живот е по-ценен от кучешкия.
Жалко, че не можах да убия Уанг.
Има много слуги. Дори баща ми трябваше да се скрие в Шао Лин.
По-добре се върни в манастира.
Но аз вече... избягах оттам!
Хей, ти се върна!
Знаех си!
Не можа да ни напуснеш, а? Май е по-добре да си монах?
На нас ни трябваха години, за да постигнем това.
А ти си го получил за един ден! Браво на теб, братко!
Учителю!
Моля ви, накажете ме!
Още имаш много да учиш.
Нищо не става тъй лесно, както си мислиш.
Имаш голям късмет, че се върна жив.
Гладен ли си?
Изпий я!
Благодаря ви, учителю!
А сега ще тренираш кунг-фу с братята си.
Обкръжете го! Заловете го жив!
Пак ли ти?
Бягай, много са.
Познавам местността, ела.
Дръжте ги!
Слезте от конете и претърсете!
Осмеляваш се да ни спираш? Махай се!
Това е свещено място! Никой не влиза без разрешението на игумена!
Боя ли си търсиш?
Спрете! Никакви схватки тук!
Отче игумене.
Буда да ви благослови.
Генерале, това е свещеното гробище на нашите игумени.
Дори император Чанг го зачита. Защо искате да се биете тук?
Пленникът на императора се скри там. Трябва да претърсим!
Един ваш монах му помогна да избяга.
Ще ни попречите ли да изпълним заповедта на императора?
Но няма да позволя да влизате тук с коне.
Ще трябва да слезете.
Добре.
Ела с мен.
Завардете входа и търсете!
Учителю!
Пази тук!
Бягай нагоре по хълма и не се обръщай,
иначе ще те пронижа с лък! Бягай!
Защо сте дошли? - Да ви помогнем да го хванете.
По дяволите!
Пленникът е ей там!
Бързо след тях!
Да вървим!
Чух, че император Чин обичал да се промъква във вражеския лагер. А ти?
Много ви благодаря.
Не сме яли нищо от два дни. Хапни си.
Вече си монах, месото ти е забранено!
Месото и виното не вредят, стига Буда да е в сърцето ти.
Буда няма да се сърди.
Вземи тогава.
Сигурно е много трудно да си монах.
Така е.
В последните дни Уанг и хората му са навсякъде. Търсят ви.
Останете тук засега.
Благодаря, че ни предупредихте, но аз трябва да прекося реката.
Знаете ли кой път е безопасен?
Ние ще ви придружим до реката. - Ще има постове! Как ще минем?
Стига си се чесал.
Красива двойка сте. Жалко, че си монах.
Да вървим.
Негодникът има хубава булка!
Да, но си монах!
Моля ви, става късно.
Трябва да стигнем навреме.
Пуснете ни да минем.
Стига си се преструвал! Покажи се!
Не бихме посмели да ви лъжем. - Стига игрички!
Почерпете се за мое здраве. Пуснете ни да минем, моля ви.
Хайде, вървете.
Много ви благодаря, господарю.
Хайде, остави ги. Безобидни са.
Стига си се тревожил. Да пийнем по едно.
Боли ли? - Не, продължавай.
Дръпни я бързо.
Потече ти кръв!
Защо се смееш?
Наистина приличаш на съпруга!
Благодаря ви,
че рискувахте живота си, за да стигна дотук.
Ли Ши Мин, няма да се измъкнеш! - Застреляйте ги!
Чакайте! Генералът го иска жив!
Този път съм сигурен, че ще ни повишат!
Хванете го!
Минете отвъд реката! - Ами ти? - Бързай!
Тръгвайте!
Застреляйте ги!
Стойте!
Учителю!
Ей, гологлавци, ще се биете ли? - Сигурно не им стиска.
Будистите не убиват. Дръжте ги!
Учителю, какво да правим? - Буда ще ни разреши...
да се защитим срещу злото!
Разбрах!
Чу Юен! Избий ги!
Нали не убивате? - Щом е за бандити - може!
Избий ги, Чу Юен!
Буда да те благослови.
Прости ни, Буда.
Учителю, Чу Юен само им помогна да стигнат по-бързо до небето.
Буда ще му прости. - Правилно!
Помислите му бяха чисти. Не е сторил грях.
Учителю, знам, че пак съгреших.
Но нали имам право да се защитя?
Да, така е.
Душата ти вече не може да бъде пречистена.
Отсега вече не си един от нас! - Учителю!
Сега ще трябва да ни напуснеш.
Учителю!
Уанг го причаква в манастира.
Когато разбере, че сте го пуснали, ще си имате неприятности.
Връщаме се!
Да си вървим!
Учителю! Нали будистите са милостиви?
Знам, че съгреших! Дайте ми още един шанс!
Махай се! И повече не се връщай!
Учителю!
Спрете го! Не го пускайте да влезе!
Учителю!
Върви си!
Учителю!
Чу Юен, Уанг те чака вътре. Бягай!
Не искам учителят да пострада! Пуснете ме!
Учителю!
Завържете го и го отнесете!
Вие ми спасихте живота, а съм длъжник и на игумена!
Не искам да ви вкарвам в беда. Заведете ме при Уанг!
Учителю, моля ви!
Съжалявам, че не можах да ви помогна.
Монахът не може да се крие дълго.
Имате три дни да го предадете, или ще избия всички ви!
Сега изпаднахме в беда.
Предупреждавах ви, че ще ни навлече неприятности.
Не трябваше да го приютяваме! - Буда да те благослови!
Будистите трябва да са милостиви и да се грижат за другите.
Чу Юен е наш ученик и трябва да се опитаме да му помогнем.
Ти си будист. Как можеш да говориш така!
Това е грях, грях е!
Простете ми.
Генерале!
Генерале...
Ли Ши Мин и будисткия монах - откри ли ги?
Открих ги! - Къде?
Монасите от Шао Лин помогнаха на Ли Ши Мин да избяга
и убиха всички, освен мен!
Проклятие!
Заповядвам да се превземе Шао Лин!
Шао Лин е в голяма беда.
Учителю, да се бием!
Наш дълг е да защитим манастира! - Учителю!
Моля ви, нека изляза! Аз съм виновен за всичко!
Да не мислиш, че ще се справиш сам с армията на Уанг?
Ти не искаше да бъдеш монах.
Върви в армията на Ли!
Учителю, дължа ви толкова много! Не мога просто да...
Аз съм будист и не се тревожа за нищо.
Освен за едно - моята дъщеря.
Татко!
Ако искаш да ми се отплатиш,
грижи се добре за нея. - Татко!
Учителю!
Върви с него и не се връщай, каквото и да се случи тук!
Върви!
Татко! - Учителю...
Отче игумене, беда!
Уанг Мин Чи и неговата армия скоро ще бъдат тук!
Ако не се тревожим, нищо не ще ни разтревожи.
Тогава ще разсъждаваме трезво. От какво се страхуваш?
Буда да ни е на помощ!
Върви и кажи на монасите да не се сражават.
Слушам.
Ще обкръжим манастира и ще устроим засада.
Не оставяйте никой да избяга! Напред!
Буда да ни е на помощ!
Отче игумене!
Генерале, защо нападате Шао Лин с войските си?
Монасите са в заговор с Ли Ши Мин!
Измяната ви е доказана! Всички ще бъдете наказани!
Манастирът ще бъде изгорен!
Изгорете го! - Чакайте!
Генерале...
имам една молба към вас. - Говори!
Този храм има дълга история.
Сградата не е виновна, нито пък някой от монасите!
Аз съм игуменът на манастира и поемам вината върху себе си!
Добре! Тогава ще те пратя на небето!
Запалете кладата!
Отче игумене!
Ако някой ми каже къде са изменниците,
ще пощадя манастира и живота на игумена!
Отче игумене!
Избийте ги!
Ако не ги издадете, ще избия всички ви!
Не го убивайте! - Трябва да се браним срещу злото!
Избави ги и поведи душите им към Рая!
Отче игумене!
Бун Кунг! Бун Кунг!
Отче, вие го убихте!
Те си го заслужиха!
Убивайте!
Стрелци!
Учителю!
Татко!
Стрелци!
Да опожарим манастира!
Учителю!
Ти? - Ли Ши Мин и войската му
са на път към Източната столица!
Трябва да опазите... манастира Шао Лин.
Бранете справедливостта!
Учителю! - Татко!
Учителю!
Атака!
Убийте го! - Генерале!
Ли Ши Мин и хората му приближават Източната столица!
Какво?!
Атака!
Напред!
Чу Юен, дръж!
"Не убивай!" Ще я спазваш ли?
Няма да убивам, освен в защита на правдата!
Втора заповед.
"Не кради". Ще я спазваш ли?
Да.
Трета заповед. "Бъди целомъдрен."
Ще я спазваш ли?
Отче игумене...
Решил съм да вляза в лоното на Буда.
Да браня Шао Лин и справедливостта.
"Бъди целомъдрен". Ще я спазваш ли?
Да, ще я спазвам.
Пета заповед. "Не пий вино."
Ще я спазваш ли?
Предлагам този обет да бъде премахнат.
Господарю...
Щом Ваше величество желае,
този обет за въздържание ще бъде премахнат от Шао Лин.
В знак на благодарност император Ли Ши Мин от династията Танг
дари щедро монасите от манастира Шао Лин.
Но монасите приеха само по една роба, броеница
и по 40 акра земя.
Императорът разреши Шао Лин да има свой отряд за отбрана.
Този указ бе изсечен на плоча в храма
и императорът положи подписа си на нея.
Бойните изкуства на Шао Лин добиха известност.
И шаолинското кунг-фу остана навеки в историята.