Това е WBXT, гласът на форт Бакстър.
Сержант Билко кани всички от персонала в Автобазата...
...за демонстрация на правилно поддържане на свещи...
... днес в 04:20, 05:30 и 14:55.
Повтарям. 04:20, 05:30 и 14:55.
Спечели ли? - Не!
Редник Уоли Холбрук се явява на служба.
Първо назначение? - Да, госпожо.
Успокой се. Знаеш ли къде си назначен? - Автобазата.
- Аха... Автобазата ли? - Да аз...
Отиваш направо при полковника! - Полковника? Какво съм направил?
- На колко си години, синко? - 19, сър.
19... Толкова млад.
Аз съм първокласен механик. Чичовците ми имаха гараж.
- Имаш ли пари? - Да, сър.
- Дай ми ги! - Но...
Всичко е наред.
Боже, та тук сигурно има 500$. - 700. Виждате ли работих при..
Ще идеш със 700$ при Билко?
Да, сър. Кой, сър? - Дай си шапката моля те.
Сержант Билко. Главен сержант Ърнест Г. Билко.
На добър час и успех. - Благодаря, сър.
Запомни, ако имаш нужда от нещо или от помощ...
... вратата ми е винаги отворена. - Благодаря, сър.
Сър?
Търся сержант Билко. - Закъсня, палечко, залагането свърши.
Не, не. Аз се явявам на служба. - Хайде, Дуейн! Дърпай!
Закопавай яко!
Хайде! Хайде!
Той е сбъркал обувките! Добърман е обул грешни обувки!
Няма тяга. И този кон!
Конят не беше толкова жив тази сутрин. Искам тест за дрога веднага!
Някой бързо да донесе бутилка за урина и парцал.
Хей! Какво става тук?
Това е редник Добърман. Този дето малко прилича на човек.
Вчера във фитнеса казал: "Чувствам се силен като кон."
Някакъв от разделение П го чул и казал: "Така ли? На колко се хващаме?"
Тук това е златно правило. Не казваш нищо ако не си готов да го докажеш.
Не, не, не пресичай линията. Не пресичай. Дай назад, просто назад.
Дуейн, добре ли си? - Сержант, не издържам повече!
Направи каквото можа, Дуейн. Какво се едни пари?
Е, Билко, най-сетне спечелих. Плащай!
Побързай - Какво да не се движим по график?
Да пробваме пак? - Сержант, стига вече, моля те!
Спокойно няма да те подложа на такова нещо отново.
Свършено е с него. Загубеняк! - Никой не нарича някой от моите - загубеняк!
Би трябвали... Дръжте ме! Не! Пуснете ме! Ще го убия!
Да удвоим залога? - Да удвоим залога! Ха! Ти си сериозен.
Сержант, не! Какво става, Ърни? Уплаши ли се?
Сержант, моля ви. Това са всичките пари на взвода.
Вече не става дума за пари. Това е въпрос на чест. Залогът е 1000$
Глупак!
Дааа!
Хей, не може да постъпваш така!
Готов ли си, Дуейн? - То се знае!
Виждаш ли? Той просто искаше да вдигне залога.
Той е като бог.
Дуейн! Дуейн! Дуейн!
Да! Да!
Разходете го и го замийте!
Не коня! Добърман!
Слушайте, онова М2 Брадли е собственост на армията!
Искам го обратно още тази нощ. Имаме правила! Правила и наредби!
Договорът за наема е пред мен.
И ако взривите нещо ще го удържа от предплатеното!
Тийнейджъри! Толкова са безотговорни!
Шефе, каза, че аз ще броя приходите. - Тя ги брои последният път.
Ще престанете ли? Това да не е детска градина.
Това не е толкова лоша идея. Ще ги държим в склада.
Луис, колко са децата на пост? - Лични подчинени под 5 години.
293. - Дайте ми сбора от джобните им.
Хей, в склада? Деца? - Зими, те няма да умрат.
Всъщност това ще е мотото ни: "Няма да умрат!"
Аз ще преброя парите. Роки, подсигури завръщането на коня във фермата.
Редник първо ниво Холбрук, Уолтър Т, се явява на служба, сержант!
Шефе, Холбрук е зубър от техническото училище.
Първи в класа, специалист по поддръжка на двигатели.
Истински гайкаджия тук в Автобазата?
Толкова е лудо, че може да проработи. Ще те представя на всички.
Какво има, шефе?
Не го ли подушвате? Това са пари!
Това са сержант Хеншау и Бербера. Обръщай се към тях за танците и лотарията.
Ще си взимаш билетите от тях. Те ръководят магазина.
Ако се нуждаеш от моливи, списания. Без абонамент за списанията.
За това отговаря Моралес. Кърпи...
Кърпи? Не ги ли дава армията? - Армията? Дайте му един комплект.
От пухкавите. На специална цена. Тръгвай.
Залагайте, дами и господа.
Това е Дино Папарели. Ти ще плачеш и ще се смееш.
Но ще се влюбиш в този италиански мелез.
Здрасти. - Сам Фендър. Неговото мото е просто:
"Съдебният иск не е присъда". - Точно така!
Това е мъжка реч. Мики Зимерман.
За съжаление той е роден безличен.
Здрасти. - Луис Клементе.
Той е умен ама много. Има коефициент на интелигентност.
Здравей. - Сега разбираш ли ме?
Тони Моралес. Единственото, което трябва да знаеш за него...
...е, че не се къпе, защото се замъгляват огледалата.
И накрая героят, господарят на стихиите, кралят на вселената...
пазете се момичета, той не обича да се храни сам - Дуейн Добърман.
Ех, Шефе.
Добърман също не се къпе, но поради далеч по страшна причина.
Ето заповедта ми, сержант.
Всичко е наред. Хеншоу ще ти вземе нещата.
Не се притеснявай той е сигурен. Имаш ли книжка?
Шофьорска ли? - Можем да ти направим.
Хеншоу, донеси апарата! Не, не. Аз имам книжка. Ето тук е.
Портфейлът ми.
Оп ето го. Празен. В шапката ти са нали?
Добро момче. Тук трябва да има 6... не, 700 долара. Добре.
Можеш да почнеш с това. Колата на полковника.
Добре. Какво й има? - Километражът е.
Показва 12000 километра, а трябва да показва 11000.
Тони ходи с нея до езерото Тахо за погребението на баба си.
Съжалявам. - Като казвам това...
имам предвид "посети племенницата си". А като казвам "племенница" значи приятелката си.
Виж. Намигам. Виж ми окото.
Искате да пренавия километража? - Да!
Не мога да го направя! - "Не мога"! Той каза "не мога".
Шефе, добре ли си?
"Не мога" е псувня в този взвод.
Не мога да нарушавам наредбите освен ако нямам заповед...
... а в такъв случай ще трябва да помоля главен сержант Билко да подпише заповедта.
Моля те на направиш услуга на Тони. Ние сме като семейство тук.
Всеки тук би се хвърлил на пътя на куршум за теб.
Но не и в гърдите. - Разбира се, че не. Но в бедрото.
Разрешение да говоря свободно? - Ние да не сме в Русия? Говори.
Вие сте войници. Пазители на свободата!
И честно, не мисля, че някой от вас си взима клетвата насериозно.
Знаете ли какво? Ще го убия.
Фендър!
Ето това трябва да го преподават в армията.
Те го правят. - Без майтап?
Ето една стара песничка за приятелите от Автобазата.
Чиновници!!!
Шефе, къде ще скатаем коня? - Какъв кон?
Хайде, момчета! По-бързо. Армията се нуждае от тези возила.
Билко?
Сержант.
Сержант Билко!
Стройте се веднага! Стройте се в полукръг или квадрат! Бързо!
Мирно! Хей!
Много добре. Свободно.
Иска да каже връщайте се към работа.
Полковник, Хол, изглеждате чудесно. Да не сте отслабнал?
Е, може би няколко килца.
Двамата с Нел "претъркваме паркета".
Аха - Сержант, тук съм за колата си.
Аха, ами съжалявам, но все още работим по нея.
При вас е вече седмица и половина. - Мисля, че я видях на магистрала 30.
Ето. Благодаря на Бога, че имам свидетел. Благодаря, капитан Муун.
А полковникът си мисли, че никога не тествам превозните средства.
Какво е това?
Конска фъшкия, сър. Казвам на хората си: "Трябва да направите пробно кръгче..."
Какво прави там? - Държи мухита настрана от храната.
Няма как да разберете какво става с един двигател...
Настрана от храната? - Това е експеримент.
Бих казал, че резултатите са объркани.
По-евтино е отколкото да поръчваме.
И по-свежо.
Билко, вие наред ли сте? Това не ви е кавалерията.
Не можете да водите животни тук. - Прав сте, сър.
Чухте полковника. Направете конски взвод и разкарайте животното от тук!
Добре, по-бързо, войнико! - Сержант, кажете ми за колата.
Разбирате ли нещо от коли, сър? - Не!
Аха. Е виждате ли това стърчащото нещо тук?
Изглежда, че се удря в кръглото кафявото нещо с точките.
Когато Хенри Форд за първи път... - Полковник Хол.
Ефрейтор какво има? - Разрешете да говорим насаме?
Разбира се. Извинете ме, Билко - Разбира се.
Какво има, ефрейтор? - Обадиха се от Пентагона.
Пентагона? От къде ми имат номера?
Изпращат хора да наблюдават тестването на ховър-танка утре.
Защо? Това е само предварително...Ааа - Какво има, сър?
Ами напоследък затварят доста военни учреждения.
А ако са намислили да затворят Форт Бакстър?
Знаете ли нещо за това? - Ласкаете ме.
Няма начин, един обикновен главен сержант... - Вие знаете всичко преди мен.
Сигурен съм, че е само проверка. Както и да е, елате пак, но се обадете преди това.
Нека ви кажа нещо, да служите при такъв велик водач като полковник Хол...
Отиде си! - Гладен съм. Колко е часът?
12. Поръчахме китайско.
Чиновници от Пентагона? Не ми харесва. - Успокой се. Това са само армейски глупости.
Няма нищо общо с нас.
12 ли каза? - Да.
Днес е събота, нали? - Цял ден.
Събота по обяд. Имам странното чувство, че трябва да съм някъде.
Ще го убия.
Игра на покер? - Не, не.
Хиподрума? - Не, не. Нещо друго е.
Това е толкова хубава рокля.
Благодаря, отче. - Нова ли е?
Не носих я и последния път, когато това лайно вмирисано ми върза тенекия.
Дай ми пръстена. Ти беше кум последния път.
Той не се ожени последния път! - Мой ред е!
Ти как ще си кум? - Просто ми дай пръстена!
Не можеш да го мразиш, нали разбираш? - Мога и още как. Сега го мразя!
Скъпа.
Къде сте тръгнали? Никой няма да си отива!
Дойдохте да видите как се омъжвам и ще ме видите, независимо за кого!
Скъпа! Знам, че си разстроена...
Тате, стой настрана... знам какво правя!
Нелсън. - А?
Зает ли си? Ще се ожениш ли за мен? Обичам те!
Просто не го знаех до сега.
Ами виж работата е там, Рита, че съм сгоден за сестра ти.
И?
Не питай. Изобщо не питай.
Добре де, питай.
Зайченце, няма да повярваш какво се случи.
Имаше един автобус със старци. И падна по склона на една планина...
Да не ме мислиш за малоумна?
Питай Уоли. Той е нов, корав като камък, никога не казвал лъжа. Уоли?
Видя ли?
Миличко, миличко...
О, скъпа... ангелче, преиграваш.
Знаеш, че... У лоша публика. - Беше пълна преди час.
О, миличка... О аз съм добре!
Какво да направя, за да ми простиш?
Какво? Кажи ми ще направя всичко!
От седем години чакам.
Какво искам ли? Искам си 7-те години обратно. Не мога вече така, Ърни.
Имам си шаферка на 24 часово повикване.
И съм единствената булка с рокля, която се разпада от много носене!
Съжалявам. - Мисля, че ме обичаш.
Но си хлъзгав, че чак не мога да разбера какво си мислиш.
О благодаря ти!
Не разбирам от какво толкова те е страх.
Знаеш ли какво искам да направим тук и сега?
Не. Недей.
Не. Не и този път.
Моля те не. - Една игра до 500.
Моля те недей.
Пика. Точките се удвояват.
Тройно до 500. По 1 цент на точка.
Четворка? - Да.
О двойка. Да. Хайде. Така, айде, айде.
Какво става?
Роки и аз си поговорихме с Уоли, докато беше в църквата с Рита.
Тя е добро момиче. Не ни харесва как се отнасяш с нея.
Прав е, шефе. Отнасяш се с нея като със патка.
Нямаше ли да си по-щастлив във флота? - Ти я заряза!
Сигурно ще й се наложи да се премести в друг град.
Няма ли да се успокоиш? Рита и аз имаме специална връзка.
Мислиш ли, че е очаквала да се оженим днес? Разбира се, че не...
Тя очакваше да направя това, което направих. Това е игра.
Някой ден ще загубиш играта, Ърни.
Много добре, мъже. Нека е стегнато.
Стегнато? - Както и да е.
Е, майор Ебърсол, утре е големият ден.
Как е? - Надявам се да не е унизително, сър.
Какво трябва да стане?
На теория, и не бих залагал нищо на това...
...танкът ще се издигне на няколко инча над езерцето.
Добре. Много добре. - Да после ще атакува целите...
Оръдието. Бум. Склада за амуниции. Кабум.
Камионът. Бум.
Отлично. Само едно нещо. Може би е по-добре: Бум, бум...
... след това кабум.
Разбирате ли да запазим Кабум-а за последно? Нещо като "уау-ихаа" финал?
Какво мислите?
Ще си отбележа, сър. - Добре.
Не ме уцели. Сега бягай!
Да. Спипах те. - Хей ето го шефа.
Шефе!
Хей, Доуби айде. - Шефе, ожени ли се най-сетне?
Все още не. - Рита как го прие този път?
Щастлива е. Смъкна ми 40 кинта на джин.
О тя е супер!
Папарели, как вървят билетите за барбекюто "Вижте вихрещия се Норман"?
Грабят ги като топъл хляб. - Намери ли двойник?
Намерихме.
Нищо чудно, че ми викат главен сержант.
Нещата не винаги са били толкова готини.
Когато получих първите си нашивки във форт Дикс, счетох за задължение...
... да доставя на трудещите се мъже и жени здравословна отмора.
Държали сте хазарта? - Точно така, Фендър.
Но там имаше един лейтенант... Лейтенант Колин Торн.
Лунатик. Отдалеч изглеждаше нормален, но отблизо си личеше.
Яздеше ме като конче.
Залагания, томболи, игри на карти... Нищо не можех да правя.
Все едно бях в армията.
А така, хайде, бебче. Хайде.
Здрасти.
Най-накрая си починах. Финалите по бокс на подразделението бяха при нас...
Нямаше как да спреш хората да не залагат.
Работата беше несигурна. А за мен това си е немарливо.
Обичам спортни мероприятия, чиито край ми е известен. Така е по-организирано.
Отидох при единия от боксьорите и се споразумяхме.
За 50:50 от печалбата...
...той се съгласи да даде по-малко от усилие на ринга.
Платихте му да падне? - Разбира се.
За мен работеше един ефрейтор - Лио Клетц.
В нощта на мача аз му дадох парите за боксьора.
Но той се обърква и дава парите на другия.
Новия се учудва ама си казва: "Какво пък, парите са добри. Ще падна".
В това време моят си казал: "Билко каза, че ще ги взема по-късно".
"Нищо все пак ще падна!" - И двамата си мислят, че трябва да паднат.
Именно. - Какво стана?
История на бокса.
За три рунда никой не удари. Беше като танцова репетиция.
Накрая, единия от отегчение удари другия с десняк.
Какво по-дяволите става тук?
Лейтенант Торн го прие като лична обида.
Добре ли си? Заболя ли те? - Много мило.
Изглеждаше като, че Торн плаща на боксьора.
С него беше свършено.
Нямаха достатъчно доказателства, за да го осъдят, но пък го пратиха в Гренландия.
Гейм, сет и мач - Билко.
Какво история, а? - Разрешете да говоря свободно.
Разрешавам пак. ОК. - Справили сте се с него много нечестно.
Няма значение. Какво стана с него? С Торн?
Не знам. Не знам какво стана с него.
Полковник Джон Хол, гарнизонен командир. Добре дошли във форт Бакстър, майоре.
Добърман! Събуди се!
Хайде всички! Ставайте да ги хванем!
Хайде бе, хора. Нека не пропускаме и 1 минута от този ден.
Хей!
Разкарай се! - Ще извикам сержанта!
Това е. Сега вече загазихте!
Хей, сержант, ставайте. - Какво става?
Всички да се покрият! Съберете мъжете! Всички на бойна позиция и...
Каква е тая музика?
Разбирам, майоре, че тази система е на експериментално ниво.
Но мисля, че ще бъдете впечатлен... от шума, който прави.
Това е мощно съоръжение.
Полковник, умолявам ви да на продължаваме с това.
А, майор Ебърсол, майор Торн.
Майор Ебърсол отговаря за танка.
Той е този, който наистина е отговорен.
Благодаря, сър. - Може ли да продължим?
Разбира се. Готови ли сте?
Добре. Да подкараме танка.
Знаете ли, покрай съкращаванията и ликвидацията, хората са станали нервни.
Готово, полковник.
Вълнуващо е.
Добре, запалете го.
Нуждае се от още работа.
Стреляйте.
Разбира се.
Махайте се! Пазете се!
Хайде пиленца. 10 часа е. Време да ставате!
Добро утро, шефе. - Дойде тази част от десетилетието.
Ще се изкъпеш. - Трябва ли?
Всички са единодушни. Ето подписката.
О, шефе.
Защо седиш там? Беше изпълнен с енергия в 6.
Не мисля, че момчетата ме харесват.
Защо мислиш така? - Написаха ми бележка.
"Уоли не те харесваме". И всички са се подписали.
Да това е Хикса на Добърман. - Може ли друг съквартирант?
Защо, какво е станало? - Подмокри се.
Е, от време на време... - Не. Направи го от другия край на стаята.
Майоре, моля ви. Няма ли да останете поне за обяд?
Обичате ли пиле с ориз? - Не.
Майоре, нека бъда честен.
Лош рапорт от вас и това ще означава краят на форт Бакстър.
В дупка сме... - 9 години без успешен тест?
Това не е дупка, а традиция.
Но, майоре, помислете за войниците и кариерите им.
Моята кариера. - Полковник, изиграли сте си картите.
Това не е кариерата, която исках като излязох от академията.
Да лъсвам стола със задник във Вашингтон, да посещавам лайнени подразделения.
Мислех, че ще съм полковник или дори генерал.
Съжалявам. Това, което видях беше облак, струващ 70$ милиона. Приятен ден.
Чакайте! Форт Бакстър е нещо повече от просто едно подразделение, майоре.
Имаме наградена лавка - Пробвайте пилето с ориз.
Отборът ни по софтбол спечели купата на поделенията.
Взводът на серж. Билко е в хора по пеене.
Няма да го забравя!
Вие Билко ли казахте?
Да.
Като в Ърни Билко?
Същият.
Може и да остана за обяд.
А така! Пускайте пилето с ориз, капитан Муун!
Да, сър!
Къде отиде пък тази?
Ей, шефе, с 8 си над равнището! - Ами оправи го!
Как ти дават да го правиш, сержант? - Не съм питал. Сигурно ще кажат не.
Това все пак е военен пост.
Добре имам 5 към 1 на Любовния възел.
20$, че ще уцеля паркинга. - Аз не залагам.
Е какво правиш всъщност? - Разрешете да говоря...
Да, да, да, да. Говори!
Всяка сутрин ставам и се обличам, за да пазя американския начин на живот.
Ще ми го кажеш ли пак довечера, за да не взимам приспивателно!
Билко!
Не може да бъде!
Лейтенант Торн!
Всъщност съм майор Торн. - Поздравления!
Не знаех, че още сте на служба. Отдавна щях да съм ви потърсил.
Обзалагам се.
Кажете, полковник, все същия вагабонтин ли е?
Може да се каже. - Вие променихте живота ми.
Помните ли онзи боксов мач?
Бокс... хмм.
Той ме направи нов човек. Помните ли колко схванат бях?
Благодарение на него, разбрах, че не мога да се отнасям така с хората.
Вече съм по-добър човек, Ърни. Благодаря ти.
Разбира се.
Какво беше това? - Хрътки, сър.
Колко смятате да останете? - Не за дълго.
Полковник, какво ще кажете да хапнем от онова прекрасно пиле с ориз?
Разбира се и малко желирани сладки картофа.
Да се връщаме в казармата и да прекратим всичко - танците, лотарията, всичко.
Боже, забравих, че е време за плейофите!
Шефе! Ето парите от наема за стиковете!
Спрете! Остави ги! Всички спрете! Спрете!
Хол и майор Торн. Прилича на ударна инспекция.
Инспекция? Сега! Вижте на какво прилича!
Имаме 90 секунди. - Мисли, мисли.
Трябва да мисля. Къде са войниците от Алфа?
Упражняват се на полето.
Хмм, на къде...
... гледаме?
Ами... би трябвало да е това тук.
Билко.
Взвод! Стройте се!
Майор Торн иска да види спалното! - Инспекция?
Искаме ми се да имахме малко повече време. Не сме подготвени.
Умирам си да виждам какво прави един първокласен шут с един взвод.
Защо не идат до стаите? - Разбира се. Сержант?
Наистина, сър, ако хорът изпусне още една репетиция, няма да поема отговорността...
Казах веднага! - Бегом, бегом, бегом!
Това твоята стая ли е, войнико? - Да, сър
Последвай ме.
Кои са тези?
Това е съставът на любимото ми шоу: Афро-американският час.
О? Не съм го чувал.
Дават го по кабелната. Смешно е, но също така ви кара да се замислите.
Ахам.
Ваши ли са?
По-толерантно ще е ако не ми задавате повече въпроси, сър.
Това е една нова армия, майоре.
Всички се нагаждаме.
Чие е това легло? - Мое, сър.
Ъгълчето не е изправено!!! - Какво? Казах ти да си оправиш леглото!
Не ща да ти слушам извиненията! На земята и направи 20 лицеви опори!
Добре. Една. Опитай поне една.
Полковник, вие сте много смел мъж.
О! Е бях назначен в Кор...
Смел? Какво имате предвид?
Да пренебрегвате армейските наредби. Предполагам, войниците са по-важни.
И 20 - Войниците? Първи?
Какво иска да каже, Билко? - Този войник, сър.
Бих казал, че е с около 22 кила над разрешената норма за тегло.
Какви са шансовете някой да разбере и вие да го отнесете?
Да го отнеса?
Сержант, искам след 6 седмици да е в нормата.
Да, сър!
Аделей, разбира се, че ще се оженим, рано или късно.
Нейтън Детройт, след 14 години вече е твърде късно, за да е рано.
Аз съм от Роуд Айлънд, където хората не остават сгодени по 14 години.
Те се женят! - Тогава защо е толкова малък щат?
Госпожице Робинс. Не разбирам.
Защо Аделей го търпи след като той я разкарва непрекъснато?
Няма ли никакво самоуважение?
Ами, това е много интересен въпрос.
Разбира се, че е. - Ърни, какво правиш тук?
Получи ли цветята? - Не.
По-дяволите. Ще звънна във Фед Екс да им кажа да ги проследят.
Точно така, миличка. Нейтън е измамник.
Той е безотговорен и изкривява истината.
Но за едно никога не лъже - колко много го е грижа за Аделей.
Виждаш ли това е неговата същност и тя го знае.
Добре, починете си 10 минути. Беше прекрасно.
Чудесно.
Ърни, не мисля, че трябва да се виждаме повече.
Скъпа, обеща да дойдеш с мен до ръждивата шпора.
Никога ли не се предаваш? - Хайде. Хайде, мила...
... ела с мен в ръждивата шпора. Ще е като едно време.
Добре, но имаш 30 дни. Ако този пръст е гол след 30 дни...
... край с нас.
Този път не се шегувам. Това е последният ти шанс.