Здрасти, Куин.
Добро утро, Куин. Как си, хлапе?
Какво става, момчета?
Идваш за трета смяна, а?
Хе-хе! Все някой трябва да чисти след вас.
Добре, Куин.
Хей, хей, хей, Хайде.
Ще запалиш ли една?
Не. Опитвам се да ги откажа.
Имаш новини от училището, нали?
Надолу.
Лека нощ, момчета.
-- Чао, Керън. -- Чудесна работа. Приятен уикенд.
Хей, Керън, новото попълнение идва.
-- Личен състав е горе. -- Здрасти, мамо!
Куин, как си, приятелю?
Ти да не си пушил?
Не, нали ти казах, че пуша само когато пия.
Какво има?
Нищо.
Куини, какво е станало?
Искаш да ми покажеш нещо.
Знаеш какво пише вътре.
Таксата за обучението е... 3000 лири годишно.
Нямаме толкова пари.
Може да помолим татко да я плати.
Съжалявам.
Керън?
Какво?
Възникна проблем с номер 4.
Джес каза, че е стигнал до някаква кухина.
Ох, тая кучка и понятие си няма какви ги върши.
Хей, Куин!
И какво те води в клоаката на света?
Виждам, ти минаваш през нея. А теб какво те кара?
Вземи.
Защо не влезнеш и да поразгледаш?
Яко.
-- Знам, че все още е... -- Е, покрих го.
Какво ... Куин!
Мамо, там вътре има нещо.
Има нещо в онази дупка!
По дяволите, Джес!
Това са небезопасни условия на труд!
Дай насам. Да я видим тази кухина.
Не е безопасно!
Само да ти измия очите, става ли?
Мамо, трябва да идем!
Не, не. Трябва да те измия бързо.
Отвори си очите. Отвори ги. Отвори ги.
Дай ми плана.
Качвай се!
Мамо, там имаше нещо!
-- Ела!
Хайде! Хайде!
Мамо!
Мамо?
Пазя ти това от години,
защото някой ден ще ти потрябва.
Не искам да се страхуваш.
Искам да разбереш.
Познанието е единственото оръжие, което ни остана.
Пренебрежението бе това, което ни унищожи в началото.
Аз видях първият, но скоро светът видя милиони.
Никой не знаеше как се размножават толкова бързо.
Рояха се като скакалци,
изгаряйки всичко по пътя си,
водени от една цел - храна.
Дори тогава не можехме да повярваме, че са истински.
Древните хора са ги превърнали в мит,
но природата е сътворила създания далеч по-ужасни.
Твърде късно учените откриха истината за тях --
същества, изпепелили динозаврите,
и чиято пепел доведе до ледников период
който унищожил целия живот на земята.
-- После гладували, а после спели.
Чакали земята отново да се напълни с живот.
-- чакали завъртането на цикъла.
-- Нашите оръжия стреляха по тях,
но след всяка тяхна жертва
сто други заемаха мястото й.
Изглеждаха неуязвими.
Ние само гледахме как световните водачи изсипват богатия си арсенал,
за да ги унищожат.
-- Докато накрая единственият резултат бе, че им помагаме
да сринат света в пламъци.
Малкото от нас, напуснали градовете
намирахме подслон където сварим.
-- Трябва да разбереш нашето минало.
Защото ти си този, който ще решава нашето бъдеще.
Те гладуват сега,
и са по-опасни отвсякога.
Но ние трябва да продължим.
Трябва да ги надживеем.
Само един вид ще оцелее.
Хей, Куин!
Ела и виж това!
Тече директно от водната кула.
Само връткаш кранчето,
и 500 галона в минута потичат по стените.
Не ме интересуват технически данни, Джери.
Ще поеме ли 1200 градуса?
Да. Разбира се.
Недей забравя, че съм строил металургични пещи преди.
Знам всичко за огъня.
Разбира се. Извинявай, друже.
Чудесна е.
Еди превъртя.
-- Джарет? -- Да, Куин?
Не ги оставяй да лентяйстват. Без лентяйстване!
Чухте го. Без лентяйстване!
Хайде!
...Винаги ще вървя.
И защото братята му се надигнаха
като скакалци от Земята, Куин,
-- няма оръжие, което да ме спаси! -- Да.
-- Няма по-мощен огън от техния! -- Да.
-- Те ще подготвят... -- Наздраве, друже.
Какво има, Куин?
Какво правиш, Еди?
Аз и още няколко отиваме да оберем реколтата, Куин.
Не. Няма да ходите.
Не е готова за беритба. Говорихме вече за това.
Половината не е узряла още. Оберем ли я сега, няма да покълне после.
Това ще рече, че няма да има семена. Което пък ще рече, че няма какво да посеем следващия сезон.
Няма да има следващ сезон. Ще сме умрели от глад.
Какви ги говориш? Ще се справим, Еди.
Решихме, всички, и ти също --
копаем, работим заедно, надживяваме ги.
Надеждата не храни децата, Куин. Единбург го няма вече.
Нямаме вести от Пембъри или Норуич вече две години!
Сами сме, Куин.
Да, знаем това. Затова трябва да издържим. Може да сме единствените, които са останали.
Осем години те слушам. И за какво?
Две деца и жена, погребани на пътя.
Не смятам да изгубя и тези, Куин,
не и когато там има храна.
-- Съжалявам, Еди.
Никъде няма да тръгваш.
-- Дай ми ключовете. -- Вземи ми ги сам.
Това е комуна, а не затвор.
Еди... можеш да спориш колкото искаш.
Няма да промени нищо.
Ситуацията е следната: Ако излезеш през тази порта,
напускаш комуната --
можеш да стоиш отвън, защото повече няма да влезеш вътре.
-- Добре.
Тези ключове ще ги задържа.
Хей, Куин.
Аз съм ти най-добрия приятел,
а понякога дори и аз не те понасям.
Съжалявам.
"Присъедини се към мен," казал черният рицар,
"Тогава ще приключим този сблъсък веднъж за винаги."
Никога!
"Никога няма да се присъединя към теб," казал белият рицар.
"Ти уби баща ми."
Крийди!
Черният рицар се взира през отворите на блестящата си маска
и изговаря думи, които ще горят в сърцето на нашия герой завинаги.
"Аз... съм твоят баща."
Не!
Ти ли си го измисли, Г-н. Куин?
Разбира се.
Добре, деца. Време е за сън.
-- Не! -- Още една! -- Не!
Утре. Не, не. Първо молитвата.
Утре!
-- "Царят лъв"! -- Да! -- Да!
Утре! Първо молитвата!
Добре.
Готови?
Какво правим, като се събудим?
С две очи гледаме небето.
Какво правим, докато спим?
С едно око гледаме небето.
Какво правим, като ги видим?
Копаем усърдно, копаем дълбоко,
тичаме в скривалището,
и не се обръщаме назад.
Браво.
Лека нощ, деца.
Време е за сън.
Време е за сън!
Лека нощ.
Не може ли да останем до по-късно?
Майкъл?
Куин заспа.
Взех ключовете. Да тръгваме.
Само да си казала на някой.
-- Здрасти, Лиам.
Уилям казва, че това е драконски дъх.
Не го слушай. Това е просто вятъра.
Добре.
Господи.
Ей Джей, Тревога.
Покрийте се, деца. Сега! Хайде.
Опала.
Хайде, деца!
Стегнете се! Един по един!
Майкъл, Хайде!
Надясно.
Заведи децата. Тръгвайте. Хайде.
Крийди?
-- Да? -- Всички ли събра?
Да, всичко е наред.
Куин!
На полето.
Дракони!
Намери Еди.
Рейчъл!
Тук съм!
Девон!
-- Девон! -- Майкъл!
-- К-къде е Майкъл? -- Майкъл?
Майкъл! Майкъл!
Добре ли си?
-- Къде е Мат? -- Мъртъв е.
Еди!
Да тръгваме! Движение!
-- Хайде! Тръгвай! -- Хайде, Майкъл!
Тръгвай! Движи се!
Продължавай! Хайде!
Татко... к-какво ще правим?
В капан сме!
Хайде!
Вървете!
-- Движете се! -- Побързайте!
Хайде! Бързо!
Влизайте вътре! Влизайте!
Добре ли си?
Девон!
Хайде, Крийди. Хайде, Крийди!
-- Ще избухне! -- Назад! Назад! Назад!
-- Господи! Назад!
Бързам колкото мога!
Назад! Назад! Назад!
Спри! Куин, спри!
-- Пусни ме, по дяволите! -- Не!
Не, Куин!
Девон е там!
Девон!
Не го интересуваме ние.
Просто иска да изпепели полето.
Единствената и неповторимата на Крийди - черен етикет,
отлежала две седмици в стоманен варел.
Така, тайната е да гълташ бързо.
Така изгаря само стомаха ти, без гърлото.
Хайде.
Гълташ и виеш.
Горкия нещастник.
А?
Кой? Еди?
Един баща не би трябвало да погребва децата си.
Би трябвало да е обратно.
Е, нямаше да му се наложи,
-- ако просто беше послушал, нали? -- Не.
Не, Крийди. Може да е бил прав.
Лесно е да вдигаш рамене и да търпиш, когато нямаш деца.
Може и да няма друга реколта.
Не. Не говори така, сега, когато половината посев го няма.
Един бог знае как ще преживеем.
Спомняш ли си когато прибирахме 80-90% от реколтата?
Вече не е така.
Не и през последните няколко години.
Те също са изгладнели.
Хей, не се предаваш, нали?
Не.
Просто си мислех, че ако се държим заедно,
някак си ще преживеем.
Общонационална тревога на Гражданска Защита за всички, които чуват това...
...нямаме избор освен да оторизираме употребата на ядрено оръжие...
Единственият оцелял е 12 годищно момче
Разбрано.
Влизам. Стой високо на...
Зареди всички оръжия.
Хей, Барлоу, Засякох гласове.
Ей Джей, какво си пушил?
-- Не се занасям с теб, Барлоу.
Погледни.
Какво да погледна?
Птицата не се движи.
Не гледай птицата, а погледни през телескопа, чикиджия такъв.
Боже.
Крийди!
-- Трябва да тръгвам.
Хайде момчета! Това не е учебна тревога!
Предай нататък!
Раздай тези. Една за Крийди.
Още една за Джарет!
Тази е на Крийди.
Хайде! Хайде!
Допълнителни муниции!
Хайде!
Нямаме цял ден!
Разбойници.
От години не са идвали насам.
Е, погледни го от добрата му страна.
Поне не сме сами.
Единственото, по-лошо от дракон.
Американци.
Каква дупка.
Кой командва?!
Изглежда това си ти.
Ако стане нещо, знаеш какво да правиш.
Ъ-ъ, не. Нямам си идея.
Аз също.
Голям танк.
Ти ли отговаряш за това място?
Кой си ти?
Казвам се Ван Зан, Нередовна войска, Кентъки.
Далече от дома сте стигнали, Ван Зан. Да не сте се загубили?
Ремонтирахме един "Нешънъл Гард C5A".
Прелетяхме 8000 мили на два двигателя и се опитахме да го приземим
на стара писта край Манчестър.
Изгубих 122-ма от хората си и почти всичкото гориво.
Трябва ни безопасно място да починем и ремонтираме артилерията.
Ще си тръгнем най-късно утре в 18:00 часа.
Хубава история, особено онази част със самолета,
но нищо не е летяло от 20 години.
Това е тяхна територия.
Това е моя територия. Това е твоя територия.
Те просто са я взели назаем.
Обърни, Ван Зан.
Не бъди глупак.
Можем по лесния начин...
Или по още по-лесния.
Само опитай.
Виждал ли си някога такова?
Не са много тези, които са виждали.
Взех го от първия, който убих.
Онова със самолета беше по-добро.
Е, сега вече си убиец на дракони.
Дори не е оригинално.
Случи се в житно поле
на юг от Коф Евил, Канзас.
Беше късен Ноември.
Мъглив месец.
Бяхме притиснати на открито.
Слънцето залязваше зад нас.
Нямаше къде да избягаме.
На два пъти се хвърляше върху нас,
и двата пъти не уцели основната група.
И точно тогава получих просветление.
Виж, те имат великолепно зрение през деня.
И още по-добро през нощта.
Но на здрачаване, не могат да фокусират.
Вълшебен час.
Коф Евил.
Отбелязан в американската история,
защото там са били убити "Момчетата на Долтън"
Обикновените хора се вдигнали и ги победили.
Може вие да сте "Момчетата на Долтън".
Не, не, ние сме обикновените хора.
Само опитай нещо...
и ще те убия.
Не научих името ти.
Куин.
Е, сигурен съм, че имаш
изключително добре обосновано обяснение,
но проклет да съм, не мога да се сетя какво е то.
Той е Убиец на дракони.
Какво?
Той е Убиец на дракони!
О, той е Убиец на дракони..
Добре.
Предполагам, по тази причина ти си Крал Артур?
Всемогъщи Боже, Куин.
Тоест, дори да му вярваш,
което ще рече, че не си с всичкия си,
-- не смяташ ли, че ще сме лесна плячка за тези типове? -- Ти не беше там.
Погледни го тоя. Погледни.
Виж, изглежда като,.. като ... като разбойник Пехотинец.
Спомняш ли си ги? О, да. Спомняш си ги.
Те убиха много дракони по него време,
но заедно с драконите отиде и половината свят --
Не беше там! Видях очите му, Крийди!
Движение! Движение!
Добра работа.
Обиколихме на 30 мили във всички посоки. Чисто е.
Може да са на Луната, Дентън.
Куин, това е Александра Дженсен. Кавалерия на САЩ.
О, Капитан Крийди.
Хей.
Как я караш? Крийди.
Дентън Ван Зан.
Как сте?
Извинете.
Кои са те?
Архангели.
А?
17 секунди...
след като скочат от хеликоптера, това е очакваната продължителност на живота им.
Не се ли сетихте да им дадете парашути?
Не помагат особено. Те са Була.
Какво?
Били използвани от гладиаторите да примамват в клопка хора.
Не хора, а дракони.
Значи вие, момчета, скачате от хеликоптера, така ли?
И използвате мрежи да хванете дракона?
Ахъм.
Ха. Щом казваш.
Ъ-ъ, без майтап?
Три поста, всеки по 8 часа.
Всички деца в подземието.
Пушки по стените и кулите.
Извинявай.
Не забрави ли кой ги пусна вътре?
Това не означава, че им вярвам.
Добре момчета.
Току що го свалих от огъня, ако това търсиш.
Всъщност, търся точило.
Добре.
Това синът ти ли е?
Не. Взех го от улицата.
Хм. От там ли си взимаш всички деца?
Намерих го в едно село близо до Брей.
3 годишен, той стоеше до майка си.
Опитваше се да събуди майка си.
Беше мъртва от дни.
Бяхме се запътили към това място -аз, Крийди и Барлоу.
Без идея как ще оцелеем.
Както и да е, взех го.
Какво друго ми оставаше?
Да го оставиш там.
Повечето биха постъпили така...
особено през първите години.
Всеки гледа да спаси собствения си живот.
Да. Е, аз не го направих.
И оттогава съжалявам, разбира се.
Какво правите тук?
Какво искате?
Ако искаш отговори, питай Ван Зан.
Гууш, засичаш ли?!
Няма и следа, Дентън.
Алекс! Радиото не работи!
Покрий източния хребет и ми кажи какво виждаш!
Мъже, пригответе се за Рок'Н'Рол!
Имаме дракон за убиване!
-- Гууш, настрой триангулаторите! -- Разбрано!
Тито, Мийд, Пискатела, раздрусайте си задниците!
Тръгвайте!
Алекс, какво виждаш?
Няма и следа от него.
Видимостта е около 3 мили.
Разбрано.
Стой на позиция докато сложим вертикалите.
Разбрано, Ван Зан.
Чакаме триангулатор. Безопасността преди всичко, момчета.
Безопасност?! Коя точно част от работата ни ти се струва безопасна?
Не за вас се притеснявам, а за хеликоптера си.
А, ясно.
Първата вертикала е на място.
Вертикала 1 работи, Алекс.
Разбрано.
Втората вертикала е на място.
Втората вертикала работи, Алекс.
Така, веднага щом се появи радара, ти се вдигаш на 5000 фута.
Лети директно над моето местоположение.
Гидеон, ти и момчетата ще ми доведете черната кучка право в ръцете,
а аз ще я поема.
Разбрано, Ван Зан.
Алварез, ти си примамката.
Джеферсън, аз и ти сме стрелците.
Не си отваряме парашутите
докато не потвърдиш, че е свалена, ясно?
Дракон на 200 ярда!
-- Хайде, Хайде, Хайде! -- Ясно!
Ще се опитам да се измъкна в облаците.
Пискатела, чуваш ли ме?
Проклятие, Пискатела! Вдигни си вертикала!
Хайде, номер 3! Пискатела, това си ти!
Почти стигнах!
Аз съм почти на върха на ... --
По дяволите, Пискатела. Отговори.
Ей Джей?
Чуваш ли нещо?
Ван Зан се опитва да го хване, Куин,
като ползва някакво триизмерно трасиращо устройство.
Ако не вдигнат тази трета вертикала,
Алекс лети на сляпо.
Хайде!
Ван Зан, какво става?
Набрахме височина. Като слепи сме тук.
Дай ми малко време? Имам проблем с третата вертикала.
Хайде, номер 3! Пискатела, това си ти!
Вдигни си вертикалата!
Добре, Пискатела.
Третата вертикала работи.
Алекс, имаме картина.
Монитора идва.
Чакай!
Алварез!
Точно зад нас е! Точно зад нас е!
Хайде, хайде, хайде!
По дяволите!
Кажи нещо, Алекс!
Ангелите летят.
Алекс, имаш ли данни?!
Да. цел -- 1,500 фута.
Разбрано. Алварез, виждаш ли го?!
Не.
По дяволите! Точно над мен е! Стреляй!
Къде да стрелям?! Нищо не виждам!
Мрежите отлетяха!
Великолепен изстрел!
Добра работа, Джеферсън!
Разбрано.
Алварез, Виждаш ли го?
Не. Мисля, че е свален.
Разбрано.
По дяволите! Алекс, и двете мрежи току що прелетяха край мен.
Алварез, можеш ли да потвърдиш, че е свален?
Разбрано!
Не потвърждавам! Над мен е!
Джеферсън, не мога да се свържа с Алварез.
Дръж си очите отворени.
Ясно.
-- Джеферсън, Внимавай! -- Ох, да го...
Гидеон е на земята.
Пискатела.
-- Пискатела, Чуваш ли ме? -- Ван Зан.
Кой говори?
Куин.
Куин, къде е Пискатела?
-- Мъртъв е. -- Готов ли си за езда?
'Щото имаш 30 секунди преди дракона да връхлети отгоре ти.
Доведи я при мен.
Сега ти си примамката, Куин, 1,600 паунда конско месо.
Право в ръцете ми я докарай. Чуваш ли ме?
Язди по северния път за кариерата.
Доведи ми я, Куин.
Идвам.
Започна се.
Окей, Окей.
Хайде!
Подредете се на 20 ярда юг-югоизток!
Хайде!
1, 200 ярда.
Скорост на вятъра -- 10.2 Север-северозапад.
Хайде! Хайде!
Дий!
Това наистина си го бива. Мерси.
-- Хей, не беше зле, Куин, нали?
-- Браво, Куин.
Сваляме ти шапка, друже.
Завиждате на страната, прославена от героите си, а?!
Аз казвам, "Жалете страната, която се нуждае от тях"!
Какво празнувате?
Един свален дракон, трима мъже мъртви? О, Да.
С това съотношение, ще видим резултат след около 320 години.
Това ли искате?
Искате ли малко факти?
Тези зверове живеят в пепел.
Хранят се със смърт.
Няма средно положение...
Нито за нас, нито за тях.
И определено не за онези мъже, които умряха днес.
Но вие продължавайте.
Продължавайте с вашата... вечеринка.
Мен лично ме отвращавате.
Ще погребем хората си на разсъмване.
Какво търсиш тук, Куин?
Застанал си на земя, в която съм погребал стотици.
Това е моят дом.
Аз задавам въпросите.
Какво правите тук?
Аз водя, ти ме следваш.
Запазих ги за теб.
Изпратиха ги с почести, Алекс.
Алекс е пазителя на мъртвите, Куин.
Тя е нашата памет.
Когато това свърши,
Тя ще построи стена с тези неща.
И, за съжаление, това ще е много голяма стена.
Недостигат ми ресурси, Куин.
Не ми достигат мъже.
Алекс, кажи му.
-- Видя ли онова, което свалихме, голямото биче? -- Да.
Е, не беше биче. Беше женска.
Имаше поне едно яйце, а вероятно и повече.
Досега сме свалили поне 200, и доколкото можем да твърдим със сигурност,
всички са женски.
А ти, Куин? Виждал ли си мъжкар?
Не знам.
Като бягам да спася живота си,
Не се спирам да оглеждам карантии.
Е, ние оглеждаме.
Алекс го забеляза преди около 2 години.
Тя също откри как огъня в жлезата --
Две жлези в устата изпускат различни по състав секрети. -Да.
Правилно.
Комбинирани при издишването -- нитро напалм.
Да. За съжаление, инжинерът-химик е мъртъв.
Това бе неговата теория.
Открихме, че са като рибите.
Женските снасят яйца.
Един мъжкар минава и опложда хиляди яйца.
Слушаш ли я, Куин?
Един мъжкар.
Затова не сме срещнали други. Защото е само един.
Проследихме разпространението на тези дракони,
и разбрахме откъде идват.
И затова сме тук.
Убиваме мъжкия, Унищожаваме вида.
Отиваме в Лондон.
Късмет. Лондон е в тази посока.
Не, аз имам нужда от войници.
-- Куин, слушаш ли ме? Имам нужда от мъже! -- Мъже от Пембъри отидоха в Лондон.
И може тя да е права, защото те може би се натресоха на нещо.
90 от тях умряха.
А после то ги проследи до крепостта им.
Не сте виждали разрушение като това, Ван Зан...
дори и в този свят.
Значи ходим сред мъртъвци --
Не и моите хора!
Заели са целия замък.
А аз се опитвам да ги запазя живи.
Ти просто ги оставяш да умрат бавно.
Казах НЕ.
Допуснах грешка, като те пуснах в замъка.
Видях нещо в очите ти. Мислех си, че е страхопочитание. Сгреших.
Оказа се, че е лудост. Ти си побъркан.
Искам да се изнесеш преди да си нанесъл повече щети.
Погледни през прозореца.
Раят не е в пламъци. Той е изгорял.
Зашо не искаш да тръгнеш?
Какво е станало там?
Майка ми работеше на железопътен тунел -- беше инжинер на проекта.
Тя загина там, ясно?
И ти си присъствал, нали?
Куин!
Неприятности.
Няма нищо магическо в тях.
Те са от плът и кръв.
Имат мозък, сърце, черен дроб.
Вадите един от тях и сваляте дракона!
Това ли сте? Четирима?
Еди.
Еди, какво правиш?
Имаш деца.
Затова тръгвам, Крийди. Затова.
Набирането на доброволци свърши. Започва наборът.
-- Тито, Мийд...
Подберете шестимата най-силни между тях и ги качете.
-- Ясно. -- Разбрах.
Копайте собствените си гробове. Умрете в тях.
Хей!
Казах НЕ!
Не, Куин!
-- Махни се от пътя ми, Куин.
Добре, добре.
Разтървете ги!
Ще те убия! Ще те убия!
-- Това ни трябва. -- Ще те убия!
Той ще го доведе тук!
Спокойно.
Спокойно, това му е достатъчно.
Към Лондон!
Хайде! Размърдай ги!
Хайде! Хващайте ги!
Можеше да те убие.
Той няма усет за нещата.
Това е единственият начин да прави това, което прави.
Ето. Вземи.
Йод.
Адски боли, но дезинфекцира всичко.
Късмет, Куин.
Нямаш време и за едно "довиждане"?
Ти не си ми баща.
Не можеш да ме спреш, Куин.
Мога да стана Архангел.
Гидиън обеща да ме научи.
17 секунди.
Той каза ли ти, че толкова живеят?
Не и добрите. Гидиън е ветеран. Архангел е от 8 години.
В края на краишата те продължават да ги убиват.
Няколко години, Джаред. Това е всичко, за което те моля. Дай ми ги.
След това ще си достатъчно голям, за да ги водиш.
Това е, което желая. Ти си най-добрият от всички.
Безмислено е, Куин -- всичко е безмислено.
Прав си. Аз не съм ти баща.
Не мога ... да те заключа. Не мога да те накарам да останеш.
И ако се чувстваш достатъчно голям, за да говориш по този начин,
предполагам си достатъчно голям за да тръгнеш.
Довиждане, Джаред.
Пази се.
Този дракон смърди отвратително.
Ще го гориш ли?
Обичам я.
Те мразят миризмата на мъртвите си.
Тя е единственото нещо, което ги плаши.
Може да ни осигури няколко дни.
Съжалявам, Куин.
Аз също.
Мислех си, че този път съм се отървал от теб.
Ван Зан, какво ще правим?
Виждаш ли някакъв път през това?
Не. Блокиран е в продължение на мили.
Чак до реката, Дентън.
Върни се назад, Алекс.
-- Намери ми обиколен път. -- Разбрано.
Това Пембъри ли е?
-- Това прилича на Пембъри.
Ще се връщаме ли?
Това трябва да е от атомни взривове.
Не е атомен взрив.
Да поставяме ли триангулаторите?
Намаме време.
Човек на 50 калибровото, зареди и чакай в готовност,
спри двигателите, заеми позиции.
Чухте го! Зареди и чакай в готовност!
-- Движение! Движение!
Мисля, че си играе с нас.
Не си играе с нас.
Подготвя ни капан.
Спокойно, спокойно.
Успокой се, момиче.
Ван Зан, аз съм Алекс. Чуваш ли ме?
Ван Зан, можеш ли да ме чуеш?
Ван Зан, ако ме чуваш, връщам се при вас.
Някой чува ли ме?
Ван Зан!
Дентън...
какво стана?
Това беше Той.
Къде са войниците?
Един пас.
Прелетя над нас само веднъж.
Замъкът.
Дий!
Махайте се оттук! Покрийте се, всички!
Движете се!
Дий!
Някой горе?!
Дий!
Джаред!
-- Крийди! -- Куин!
Всички ли са долу?
Крийди, помощ!
Аз ще го взема! Занеси я долу!
Побързай! Голямото момче няма да се спре докато не ни избие всички!
-- Кейти -- Не иска да мръдне.
Хайде, Кейти. Уилям, качи се на рамото ми.
Кейти, Хайде. Пусни се от стената.
Пусни я! Пусни я!
Вземи я! Вземи я!
Отръпнете се назад!
Всички деца са тук. Добре, продължавайте да помпате.
Кейти е в шок.
Къде са останалите?!
Не се качвай горе, Куин!
Горе има 65 души, Крийди. Отивам!
По дяволите, Куин.
Да не си посмял да тръгнеш! Прекалено опасно е!
Аз ще се заема.
Крийди!
Неее!
Крийди!
Не!
-- Крийди! -- Крийди! -- Крийди!
Какво правим, като се събудим?
С две очи гледаме небето.
Какво правим когато...
Какво правим...
Какво правим, докато спим?
С едно око гледаме небето.
Какво правим като ги видим?
Копаем усърдно, копаем дълбоко, тичаме в скривалището,
и не се обръщаме назад.
Джаред...
Живи сме!
Тук, вътре!
Натискай!
Назад!
Беше прав.
Спасих каквото можах от оръжейната ви.
Имаме една карабина,
два автомата, два арбалета,
и експлозивни стрели.
Аз, ти и Алекс --
по брега, с хеликоптера,
придържаме се близо до скалите.
Темза ще ни отведе право в сърцето на Лондон.
Зная къде живее.
Вълшебният час --
ти каза, че тогава са най-уязвими.
Ще видим.
Прибираш се у дома.
Джаред!
Да, Куин?
Грижи се за тях.
Е, този град е отишъл по дяволите.
Би трябвало да са ни чули да идваме.
Какво ги спира?
Не и ние.
Във всички случаи трябва да се доберем дотам.
Хайде. Превъзхождат ни със стотици към три.
Познавам града отгоре надолу,
и отдолу нагоре като дланта си.
Ако успеем да се промъкнем безшумно, ще ви прекарам по тунелите.
Това би трябвало да ни приближи.
Господи.
Дали ни видя?
Трябва да умират от глад. Щом ядат себеподобните си.
О, мъртви сме.
Погледни го от веселата страна.
Сега го превъзхождаме с 3:1.
Сега,... готови ли сте?
Да.
Куин...
Ти водиш. Ние те следваме.
Има подземен проход, който
води до строителната площадка!
Оттук!
Чисто е.
Четири тунела се срещат в тази шахта.
Тя води нагоре към площад. Преди имаше сгради.
Ако са още горе, ще са добро прикритие.
Да. Ако тази шахта води към улицата, ще поемем по нея.
Алекс, дай ми стрелите.
Куин, това са силно избухливи глави.
Изстрелваш ги с арбалета.
-- Така. Когато ти...
Той знае, че сме тук. Шт.
Добре.
Колко висока е тази шахта?
150 фута.
Добре. Плана е следния --
когато се качим на улицата, трябва да накараме говедото да кацне,
и за това ще се погрижа аз.
Така, един изстрел с това ще е достатъчен да го убие.
Преди да бълва огън, той открива само гърдите си.
Тези стрели са с експлозив Ц4 с магнезиев връх.
Летят най-много 50 фута.
Така, че когато стреляш, трябва да си в пещта.
Не се колебай. Поколебаеш ли се, умираме.
А, той си играе на жмичка.
По-скоро на котка и мишка.
Куин!
Качвай се!
Нищо не виждам, Куин.
Какво гледам?
Това е затворен площад. Широк е около 100 метра.
Има сграда точно по средата.
Този комин се издига от останките й.
Какво мислиш?
Все още не знам.
-- Хей...
уплаши ли се?
Не.
Беше твоя идея да дойдем в Лондон.
Да, но си мислех, че ще съм на 3500 фута височина.
Да, а аз си мислех, че ще имам 200 човека с мен.
Животът се променя по забавен начин, не мислиш ли?
Да.
-- Да. -- Да.
Виждаш ли онзи вагон?
Оттам ще имаме по-добра гледка.
Хайде.
Оставете си раниците, вземете само оръжията.
Добре, имаме си прозорец --
10, може би 12 секунди, докато той прави завой, и ние ще го използваме.
-- Как? -- Ще се разделим.
Останем ли заедно и той удари, ние сме мъртви.
Затова ще използваме различни ъгли.
Така, Куин, поемаш западната стена.
Не зареждай докато не стигнеш там. Разбра ли?
Да. А ти?
Аз поемам северната.
Алекс, ти оставаш тук.
Когато Куин и аз тръгнем, това ще отвлече вниманието му.
А не мисля, че копелето може да брои.
Сега ще направи завой.
Когато завие, ще ти кажа да тръгваш.
-- Тичаш с всички сили до стената Не мисли за това. -- -- Това е вода!
Здръж я. Ще ти потрябва.
Платили сме ужасна цена.
И сега имаме шанс да променим нещата.
И ще го направим.
Така, това е първия ни прозорец.
Куин...
Тръгвай!
Стрелите.
Алекс!
След около 8 секунди ще имаме прозорец!
Като ти кажа да тръгваш,
тичай право в основата на онзи комин.
Готова ли си?!
Тръгвай! Тръгвай!
Не!
Тичай като вятъра, скъпа!
Хайде, голямо момче!
А, така.
Куин!
Алекс!
Спри!
Добре съм.
Какво ще правим?
Изгубих експлозивите.
Ще ги намерим.
Не спирай!
-- Заобиколи от другата страна!
Аз ще го забавя!
Не се движи. Чака ни.
Куин... до камиона-- стрелата.
До гумата.
Не!
Умри!
Винаги е смятал, че можеш да го направиш.
И ти го направи.
Хайде.
Куин! Куин! Куин!
Получихме сигнал! Куин!
Имаме сигнал.
Добре, какъв е проблема?
Говорят на френски.
Ами, не ме търсете мен, аз съм зле със френския.
Искат да говорят с водача.
А, ами това май трябва да си ти.
Гледай да поддържаш разговора.
Издействай ни бутилка добро вино или нещо от сорта.
Тръвгвай.
Благодаря, Куин.
Тръгвайте всички.
-- Хубаво. Наздраве. -- Добра работа!
Мислиш ли, че ще издържи?
Не знам.
Колко станаха, 3 месеца?
Откакто забелязахме последния?
Ако дойдат, ще подпалват. Ние пък ще строим.
-- Или просто ще ги избивам.
А аз си мислех,
че оптимизмът противоречи на характера ти.
Развих го наскоро.
Е, това е то еволюцията.