Кира...
Кира! - Какво?
Размърдай си задника!
Ридик!
Спомняш ли си, когато казах, че не ми пука...
дали ще умра?
Знаеше, че се шегувах, нали?
Една скорост.
Температурата се покачва...
Въжето! - Късно е.
Няма да успеем. - Въжето! Дай ми въжето си!
И водата ти - всичката!
Стойте в сянката на планината.
Не ме чакайте. Бягайте!
Ридик!
Къде, по дяволите, е този хангар?
Ето го...
Слушай.
Нека позная... Мъртвородени.
И адски много огнева мощ.
По дяволите! Мразя да съм от добрите!
Мисля, че имаме около 3 минути, преди слънцето да изригне.
И да изгори цялата долина. - Чакай!
Ще го направим ли или не? - Просто изчакай!
Елен.
Казваше се Елен. Никога няма да забравя името й.
Шефе!
Спомняш ли си любимата ти игра? - Кой е по-добър убиец?
Да поиграем.
Хайде!
Отдясно!
Внимавай! Зад теб!
Кира...
Сайбър!
Не.
Стани. Изправи се.
Моля те, стани.
Значи...
си могъл да коленичиш.
Мисля, че вече знаеш.
Знаеш кой разкъса Фюрия.
Този белег носи гнева на цялата ни раса.
Но ще боли.
Кира...
Трябваше да ти предам съобщение.
Ако Ваако не успее да те убие.
Съобщение от самия Лорд Маршъл.
Той ти заповядва да стоиш настрана от Хелион.
Настрана от него.
И в замяна няма да бъдеш преследван.
Но Ваако най-вероятно ще каже, че си мъртъв.
Така че, това е твоят шанс.
Шанс да направиш нещо, което никой не е правил.
Момичето...
Къде я отведоха?
Всички в началото...
сме били други.
Сторил съм...
немислими неща,
в името на вяра, която никога не е била моя.
Той ще й направи това, което причини на мен.
Мъртвороденият в мен...
ти казва да не се връщаш.
Но фюрианецът в мен...
се надява да не ме послушаш.
Господ го знае...
Сънувах го.
ХЕЛИОН ЕДНО
Изгубих Пречистителя...
но се сдобих с първия сред командирите.
Доста късно, нали?
Но ние признаваме твоите успехи.
Непоколебимата ти вяра.
Но най-вече...
непоклатимата ти лоялност.
Подчинение безпрекословно,
лоялност към повелителите на Подвселена.
Много добре, Ваако.
Това е велик ден.
Бъди по-радостен, Ваако.
Ти уби врага му...
и неговото подозрение. - Трябваше да донеса главата му.
Видял си го мъртъв.
Ридик не беше обикновен. С един дъх повали 20 от моите хора.
Всичките мистерии не са чудеса, дори и в тази религия.
И щом казваш, че е сигурно, значи е така,
а ние вече го казахме, нали?
Казахме го.
Сега кажи ми дали е вярно,
че фюрианецът е мъртъв и мога да приключа мисията си,
без да чувам стъпките му зад мен.
Ако е мъртъв...
усещам, че съдбата ми няма да е по-различна,
след като вече съм безполезна тук.
Не трябва ли да ти кажа, че Ридик е жив?
Не си играй с мен, Ерион!
Мога да те погубя заедно с остатъците от Хелион Едно.
Никой не може да предскаже бъдещето.
Тогава ми кажи възможностите. Ваако изпълнил ли е мисията си?
Че аз съм този, който ще довърши всичко.
Ще завладея или преобразя всички човешки светове.
Кажи ми, че е истина, Ерион.
И може би ще оставя родния ти свят...
за най-накрая.
Възможностите са добри. - За кое?
Че ще достигнеш Подвселената.
Скоро...
Процедура за издигане. - Все още имаме хора навън.
Пехотинци, разузнавачи, трудно ще е да...
Вдигайте армадата ми от земята!
Искаш да кажеш на Хелион?! - Искам да кажа тук! На този кораб.
Не се ли лъжеш?
Съзнанието ражда страх. Не се ли лъжеш?!
Не и като теб, като го остави жив!
Същата грешка два пъти.
Не само твоят провал, но и в мига на нашия триумф.
Как да се справим с това? Как, как?
Лорд Маршъл трябва да бъде предупреден.
Никога няма да видиш Подвселена!
Ще убие и двама ни преди да настъпи времето.
Аз предлагам да дадем шанс на Ридик.
Ако е дори наполовина това, за което го мислиш,
ще може поне да рани Лорд Маршъл и тогава...
трябва ти да се намесиш. - Само за да заема мястото му.
Да запазя това, което съм убил! - Това е пътят на Мъртвородения.
Не е достатъчно! - Направи го за вярата!
Ако той се страхува, значи е слаб.
Щом има слабост, Ваако,
не е достоен за водачество.
Ще го направим за всички Мъртвородени.
Защитавай вярата.
Това все още може да бъде велик ден.
Но моментът...
трябва да бъде избран безупречно.
Последни процедури. Унищожете по моя команда.
Влез вътре.
Тръгват ли си? - Зиза! Влизай веднага вътре!
Намерихме го мъртъв.
Покажи ми последните му видения.
Командир Тоул! - Няма да се измъкне втори път!
Отдръпнете се!
Дошъл е за мен.
Знай...
че ако паднеш тук,
сега... Не ще се изправиш никога.
Но ако избереш друг път...
пътят на Мъртвородените...
ще умреш бързо,
и ще възкръснеш отново в Подвселена.
Иди при него.
Боли...
в началото.
Но след известно време болката отминава, както обещаваха.
С мен ли си, Кира?
Има момент, в който почти успяваш да видиш Подвселена през очите му.
От устата му звучи прекрасно.
Място, където всеки може да започне отначало.
С мен ли си, Кира?
Преобрази се сега...
или бъди победен завинаги!
Уби всичко, което познавах.
Ваако!
Не още!
Мина много време, откакто видях собствената си кръв за последно.
Това са последните му мигове.
Дай ми душата си!
Върви по дяволите.
Не си ти този, който ще ме победи!
Сега! Убий звяра, докато е ранен!
Помогни ми, Ваако.
Убий го!
Ваако?
Прости ми...
Безупречно.
Не!
Какви биха били възможностите това да се случи?
Мислех те за мъртъв.
С мен ли си, Кира?
Винаги съм била с теб...
Бях...
Запазваш това, което си убил.