9:13. Лична бележка.
Когато бях малък,
майка ми ми казваше да не гледам към слънцето.
Веднъж, когато бях на 6, го направих.
Докторите не знаеха дали очите ми някога ще се оправят.
Бях изплашен
и сам в този мрак.
Бавно,
слънчевата светлина пропълзя през превръзката
и аз можех да виждам.
Но нещо друго се промени в мен.
Този ден получих първото си главоболие.
Джена, върни се тук.
Макс, Макс, мога ли да го направя?
- Джена. - Колко е 322 умножено по 491?
158,102. Нали?
Да!
Добре, 73 разделено на 22?
3.318...18...18...
..18...18...18...18...
12:45. Промяна в предположенията.
Първо: Математиката е езикът на природата.
Второ: Всичко около нас
може да бъде обяснено и разбрано чрез числата.
Трето: Ако се направи графика на коя да е система, се появяват модели.
Ето защо, те са навсякъде в природата.
Доказателство:
Кръговратът на болестните епидемии;
растежът и намаляването на популациите на северните елени;
Цикълът на слънчевите петна;
приижданията и спаданията на река Нил.
Ами стоковата борса?
Вселена от числа, които определят глобалната икономика.
Милиони работници, милиарди умове.
Огромна мрежа, изпълнена с живот. Организъм.
Естествен организъм.
Моята хипотеза:
Във стоковата борса, също има модели...
Точно пред мен,
криещи се зад числата. Винаги са били там.
12:50, натискам Return.
Здравейте.
Максимилян Коен, моля.
- Да? - Здрасти, Марси Далсън.
Аз съм съдружник в инвестиционната фирма...
- Казах ви... - Извинявайте, не съм се обаждалa.
Надявах се да обядваме утре. Да кажем в 13.00 часа?
- Макс, - Здрасти, Девил.
- Донесох ти малко кондензирано мляко. - Страхотно.
- Косата ти! - какво правиш?
- Не можеш да излезеш така. - Добре е.
- Не се притеснявай. - Добре е.
- Нужно ти е мамче. - Трябва да вървя.
Макс. Ето, млякото ти.
Мерси.
16:23. Резултати.
"Еклид" предвиждат "NTC" ще премине 100 пункта утре.
Добър опит. Други аномалии:
"PRO NET" ще останат на 65.25,
доста високо.
Досаждам ли ви? Съжалявам, Ще я загася.
Името ми е Лени Майер.
А вие сте?
Макс.
Това Макс? Макс...?
- Макс Коен. - Коен! Евреин.
Няма проблеми. Аз също съм евреин. Проповядваш ли?
Не. Не се интересувам от религия.
- Чувал ли си някога за Кабала? - Не.
- Еврейския мистицизъм. - Вижте, зает съм точно сега.
Разбирам.
Но точно сега е един много вълнуващ момент от нашата история.
Точно сега сме в един критичен период.
- Тъй ли? - Да. Много е готино.
Слагал ли си някога Тефелин? Знаеш за Тефелин?
Да, знам, че изглежда странно. Това е интересна традиция.
Има огромна сила. Това е каквото трябва да правят добрите еврейски мъже.
"Mitzvahs" - добри дела. Те ни пречистват.
Доближават ни до Господ. Искаш ли да опиташ?
- По дяволите. - Добре ли си, Макс?
Нека да е малък.
17:55. Лична бележка. Втори пристъп за 24 часа.
Предписвам 80 милиграма Промозин HCI
и шест милиграма Суматрапан орално,
също така и един милиграм Дихидрин-атамин-мезилат
подкожно.
- Здравейте. - Мистър Коен?
Марси Далсън е отново, от "Лансет-Пърси".
Проверих си графика и ще съм в Чайна Таун утре в три.
Ще се радвам да се видим.
Ще имаме полза. Как ви звучи в три?
- Откъде ми взехте адреса? - Взех го от Колумбия.
Ето го. Очаквам с нетърпение.
Чакай малко...
Макс.
Спри да мислиш, Макс.
Довери се на чувството. Използвай интоицията си.
- Какво мислите за Хамлет? - Не стигнах до него.
Мина месец. Не си мигнал изобщо.
Толкова съм близо.
Виждал ли си новата рибка дето ми я донесе племеницата ми?
Кръстих я на теб - Икарус, моят ученик-изменник.
Ако летиш нависоко, ще паднеш.
Като те гледам, виждам себе си преди 30 години.
Моя най-добър ученик. Публикуван на 16, докторат на 20.
Но животът не е само математика, Макс.
40 години от живота си търсих модели в Пи.
- Не открих нищо. - Ти откри нещо.
Открих нещо...
но не и модел.
Не и модел.
11:22. Лична бележка.
Сол се е сдухал когато е спрял да разгадава Пи.
Не е само заради удърът.
Отказал се е да живее.
Как е могъл да спре,
когато е бил толкова близо да разбере какво точно е Пи?
Как може да си помислиш, че няма модел,
във тези числа когато си толкова близо?
Вижда се простотата на кръга,
влудяващата сложност на безкрайните числа,
3.14 завършвайки в безкрайността.
# Има ли звезди тази нощ?
# Няма значение дали са замъглени или ясни
# Защото аз гледам само
# теб скъпа
# Няма значение дали сме в... #
Хей, Макс.
Лени Майер.
Ще я загася.
И така... С какво се занимаваш?
Работя с компютър. Математика.
Математика? Каква по точно?
Числовата теория. Изследване най-вече.
Абе да. И аз работя с числа.
Имам предвид, не традиционни. Работя с Тората.
Евритът е математика. Той е изпълнен с числа.
Знаеш това. Виж.
Древните евреи са използвали Еврит като числова система.
Всяка буква е число.
На Еврит A, Алеф, е 1. Б, Бет, е 2.
Разбра ли? Но виж, числата са взаимносвързани.
Да вземем думата баща - на Еврит е, Аб.
Алеф, Бет.
1 плюс 2 е равно на 3.
Думата за майка - Хаим.
Алеф, Мем.
1 плюс 40 е равно на 41. Сумата на 3 и 41 е 44.
Нали? Сега, думата на Еврит за дете - майка, баща, дете.
Иелев.
Това е 10, 30 и 4.
44.
Тората е просто дълъг низ от числа.
Някои казват, че е Код, изпратен ни от Господ.
Това е интересно.
Това са детски работи, виж това.
Градината в Еден, Кадем.
Числово преобразуване, 144.
Стойността на дървото на знанието, в градината. Нали?
Аат Ха Хаим. 2, 33. 1, 44. 2, 33.
- Можеш да вземеш тези числа... - Това са числата на Фибоначи.
Те са...?
Нали се сещаш, като редицата на Фибоначи?
Фибоначи?
Фибоначи е италиански математик от 13 век.
Ако разделиш 144 на 233,
- резултатът клони към Тета. - Тета?
Тета. Гръцкия символ за златната пропорция, златната спирала.
Уау!.
Никога не съм виждал това преди.
Това е като повторенията в природата?
- Като цвета на слънчогледа? - Навсякъде има спирали.
Виждаш ли, математиката е навсякъде.
Хей... Макс?
13:26. Промяна в предположенията.
може да бъде обяснено и разбрано чрез числата.
Появяват се модели.
Те са навсякъде в природата.
Ами стоковата борса?
Вселена от числа, които определят глобалната икономика.
Милиони работници, милиарди умове.
Огромна мрежа, изпълнена с живот. Организъм.
Естествен организъм.
Има модел, точно пред менe,
играещ си с числата. Винаги е имало.
10:18, натискам Return.
Макс.
Какво по...?
Дяволите!
Aaaа! По дяволите!
10:28. Резултати.
Глупости. Еклид предвижда "AAR" на 6 и половина.
AAR не е бил под 40 от 20 години.
Обяснение за аномалията: Човешка грешка.
11:11. Резултати.
Несполучливо лечение до момента:
Бета блокировки, калциеви блокировки, адреналинови инжекции,
свръх доза ибупрофен, стероиди,
резки метатези, тежки упражнения, кофеин,
акопунктура, марихуана,
перкодан, мидрин, тенормен, сансер, хомеотепатия...
Няма резултати.
Еклид се счупи.
- Загубих всичките си данни, компютърът. - Твоята машина?
Изгоря.
Какво... Какво се случи?
Първо, Получих тези налудничево-ниски стойности,
после изплю низ от числа.
Никога не бях виждал подобно нещо. И тогава се изпържи.
- Изгоря. - Имаш ли разпечатка?
- На какво? - На стойностите, на числото?
- Изхвърлих я. - Какво число се получи?
Не знам, низ от цифри.
- Колко? - Не знам.
Какво е, 100, 1000, 216? Колко?
Вероятно около 200. Защо?
Натъкнах се се на нещо преди когато се занимавах с Пи.
Чудех се дали е същото.
Виждал ли си Архимед?
Онзи с черните петна. Видя ли?
Сещаш се за Архимед от Сиракуза? Нали?
Царят поискал от Архимед да определи дали подарък,
който е получил е наистина от чисто злато.
Нерешен проблем за него време.
Той измъчвал великият математик седмици наред.
Хванало го безсъние въртял се в леглото си
по цяла нощ. Накрая, неговата също така изморена жена,
която е споделяла леглото на този гений,
го убедила да вземе вана, да се успокои.
Докато е влизал във ваната, той е забелязал, че водата се покачила.
Водоизместимост - начин да се измери обем,
и по този начин да се определи плътност.
Тегло върху обем. И така Архимед решил проблема.
Извикал "Еврика!" и бил толкова развълнуван,
че пробягал улиците до царския палат гол
да съобщи откритието.
Сега, каква е поуката?
Че откритието ще се появи само.
Грешка! Поуката от историята е жената.
Слушай жена си, тя ще ти даде перспектива.
Имам предвид, нужна ти е почивка.
Трябва да се изкъпеш или ще стигнеш до никъде.
Няма да има ред, а само хаос.
Върви си вкъщи, Макс, и се изкъпи.
Прощавайте. Мога ли да хвърля един поглед?
O, боже мой.
Щест и половина.
Хей...
Хей!
Вестникът, моля.
Мистър Коен? Тъкмо навреме. Отивах в офиса.
- Коя сте вие? - Марси Далсън. Щяхме да се виждаме.
Наистина не е...
За мен е голямо удоволствие да ви срещна най-накрая.
- Изучавах работата ви... - Извинете ме.
- Да вземем моята кола. - Не мога.
Мистър Коен...
Да!
Просто изхвърлих нещо. Не мислех, че ще ми трябва.
Просто разпечатка. Загубих данните си.
Уауу! Съжалявам, Макс. Как я караш? Лени Маер.
- Къде отиваш? - Там горе.
Имаш ли 5 минути? Искаш ли да опиташ Тефелин?
- Не сега. - Имам кола да отидем до Шул.
- Имаш кола? - Това е моя приятел, Ефраим.
- Да вървим. - Супер.
Когато казахте че сте Макс Коен,
Не разбрах, че вие сте Макс Коен.
Вашата работа е революционна. Тя вдъхновява нашата.
- Така ли? - Да, много.
Единствената разлика е, че ние не търсим в Стоковата борса.
Продължавай. Увий го около ръката си.
Ние търсим закономерност в Тората.
- Каква? - Не сме сигурни.
Всичко което знаем е че е дълга 216 цифри.
- Добре, стани Макс, моля, Макс. - 216?
Точно така. Сега трябва да си мълчалив. Стани.
- 216? - Шшш! Това е в главата ти.
Погледни ме, Макс. Точно тук.
Ето така.
Добре. Сега ще кажем молитвата заедно.
Повтаряй след мен: Shma Yisroel.
- Shma Yisroel. - Нали.
- Adenoi Eloihenu. - Adenoi Eloihenu.
- Adenoi Echod. - Adenoi Echod.
Сега, какво има, Макс?
Какво е това число - 216, Сол?
Моля?
Пита ме дали съм виждал число с 216 цифри.
O, да. Имаш предвид грешката.
Натъкнах се на него докато работех върху Пи.
- Какво искаш да кажеш с това "натъкнах се"? - Макс, за какво става въпрос?
Това са онези религиозни евреи с които говорих.
Религиозни евреи?
Да, Хасидис, онези с брадите.
Познавам ги.
Познавам един от магазина за кафе. Занимава се с числови теории.
Тората е неговата база данни.
Той каза, че търсят число дълго 216 цифри в Тората.
Хайде де, това е просто съвпадение.
Въпреки това... Има и още нещо.
Какво?
Спомняш си онези странни борсови стойности?
- Вчерашните борсови стойности? Да. - Верни са.
Получих две точни стойности. Съвсем точни, Сол.
Нещо става.
Трябва да има нещо общо с онова число. Отговорът е в него.
Макс... Ела с мен.
Древните японци са смятали дъската за Го
за микрокосмос на вселената.
Въпреки че когато е празна, изглежда проста и подредена,
възможностите за разиграване са безброй.
Няма две игри на Го които да си приличат - като снежинките.
Следователно, дъската за Го фактически представлява
невероятно сложна и хаотична вселена.
И това е истината за нашия свят, Макс.
Не може да бъде лесно асоциирана с математиката.
Няма елементарен модел.
Но напредвайки в играта, възможностите намаляват.
Дъската започва да добива ред. Скоро, всеки ход е предвидим.
Е?
Следователно е възможно, въпреки че не го долавяме,
да има закономерност, определяща всяка игра на Го.
Може би е като модела в стоковата борса?
Тората? Това число от 216 цифри?
- Това е лудост. - Може да е гениалност.
- Трябва да се добре до това число. - Чакай! Ще го загубиш.
Поеми си дъх. Вслушай се в себе си.
Свързваш моята компютърна грешка с тази, която може би и ти си имал
и няколко религиозни сектанти.
Ако искаш числото 216, можеш да го намериш навсякъде.
216 стъпки от ъгълът на улицата до входната врата,
216 секунди прекарани в асансьора
Когато съзнанието ти е обсебено от нещо
ти игнорираш всичко друго и намираш него навсякъде.
320, 450, 22, каквото и да е.
Избрал си 216 и ще го виждаш навсякъде.
Но, Макс,
В момента в който изоставиш научната точност,
ти вече не си математик,
ти си нумерологист.
Мистър Коен?
Мистър Коен...
Проклятие! Писна ми да ме преследвате.
Не ме интересуват парите ви. Искам да разбера света в който живеем.
Не се занимавам с материалисти като вас.
Съжалявам. Много съжалявам.
Признавам бяхме твърде агресивни.
Но всичко, което искам е да ми отделите 5 минути.
- За спомен, приемете това. - Не искам парите ви.
Куфарчето не е пълно с петдесетачки, или злато, или диаманти.
Просто силикон. "Ming Mecca" чип.
"Ming Mecca"? Те дори не са разсекретирани още.
Прав си, не са. Но "Лансет-Пърси" има много приятели.
Прекрасно, нали?
Знаеш ли колко са редки?
Какво...?
Мистър Коен?
- Добре ли сте? - Не.
Мристър Кое... Сър, зле ли ви е?
Хей!
Хайде, приятел. Ставай.
Кони Айлънд - последна спирка.
Ето. За носа ти.
Джена, върни се! Джена!
Джена, върни се тук.
- Фарук? - Не е той, Макс е, от съседния апартамент.
Макс. Всичко наред ли е?
- Имаш ли йод? - Поряза ли се?
Не не, за компютъра.
Aх. Наука. Преследване на познанието.
Една секунда.
Изненад ме. Помислих си че е Фарук.
Заповядайте.
Какво изследваш? Картоф?
Не. Просто нещо за компютъра ми. Мерси.
- Шалом. - Лени, Макс коен е.
Макс. С какво се занимаваш сега?
Мислех си за нашия разговор миналата нощ.
- Това е добре. - Искам да помогна.
4:42. Ново доказателство.
Помните ли Питагор.
Математик, култов водач. Атина, около 500 г. пр.н.е.
Основно вярване: Вселената е направена от числа.
Основен принос:
Златната пропорция.
Най-добре изобразена геометрично като златния триъгълник.
Обикновено, съществува елегантно равновесие
между неговата дължина и ширина.
Когато е повдигната на квадрат, оставя малък златен триъгълник,
със същата уникална пропорция.
Повдигането на квадрат може да продължи - все по малко и по малко,
към безкрайността.
11:18. Повече доказателства.
Помните ли Да Винчи. Художник, изобретател, склуптор, натуралист.
Италия, 15 век.
Преоткрива съвършенството на златния триъгълник
и го рисува в своите шедьоври.
Свързвайки крива през концентрични златни триъгълници,
Се получава мистичната златна спирала.
Питагор е обожавал тази форма, намерил я е в природата -
раковината, козия рог, водовъртежите, торнадата,
нашите отпечатъци, нашата ДНК и даже в Млечния Път.
9:22. Лична бележка.
Когато бях малък,
Майка ми ми казваше да не гледам към слънцето.
Веднъж, когато бях на 6, го направих.
Първо, светлината беше ослепяваща,
но аз продължих да гледам, опитвайки се да не мигам.
И тогава светлината започна да намалява.
Зениците ми се свиха и всичко дойде на фокус.
И за момент аз разбрах.
Моята нова хипотеза: ако сме направени от спирали,
докато живеем в гигантска спирала,
тогава всичко, което правим е свързано със спиралата.
10:15.
Лична бележка.
Справедливо е да кажа, че се приближавам към края.
Но аз съм на ръба, където това се случва.
Щастлива съм че...
Вижте, какво искате в размяна за чипа?
Мисля че знаеш какво искаме.
- Мога да не открия нищо. - Ще поемем риска.
Първо, Искам да махнете хората, които ме следят.
Готово. Нещо друго?
Да, Аз съм човек, който държи на личната свобода. Просто почукайте на вратата
и оставете куфарчето отвън. Не искам да говоря с никого.
- Как да разберем, че сте си в къщи? - Ще почукам в отговор.
- Тората. - Кофе?.
Какво е то?
На Еврит, букви и числа.
Не, числото с 216 цифри. Какво е то?
Не знам.
Ако го намериш може би ние ще го разберем.
- Можеш ли да го намериш? - Ако е там, ще го намеря.
Макс.
Джена.
- Може ли да го направим? - Не сега.
Моля те, Макс?
Честит рожден ден, Еклид.
18:30. Натискам Return.
18:33. Натискам Return.
По дяволите!
Мамка ти! Мамка ти!
Да го мушна!
Да те мушна! Да те мушна! Да те мушна!
Мушнах ти го!
Да, ало?
Зает е сега, Съжалявам.
Ти крещеше.
Кой е казал, че можете да слагате ключалки на вратата, мистър Коен?
Добре ли сте?
Махайте се, чувате ли ме? Махайте се от тук!
- Приключих с вас! - Вън!
Да вървим.
По дяволите, не! Ти си този който ще се махне, мистър.
Махайте си!
Вън! Вън!
Вън!
Добре ли си?
Вън!
Копеле.
Деветнайсет и половина.
Трийсет и девет и осем.
Шест и три четвърти.
Седем и една осма.
Дванайсет и четвърт.
Знам ги тези числа.
Те намаляват... намаляват...намаляват.
Ти ме излъга.
Получи ли го?
Добре, седни.
Отказах се преди да го получа точно, но предполагам че...
определен проблем кара компютрите да зациклят на едно място.
Цикълът води до разтопяване, но точно преди да се разрушат
те усещат собствената си структура.
Компютърът съзнава своята силиконова природа
и принтира своите съставни части.
Компютърът е придобил съзнание?
По... по... някакъв начин... Предполагам.
Изучаването на модела е направило Еклид разумен за себе си.
Той умря, извеждайки числото. Разумът е числото?
Не, Макс. Това е просто грешка.
- Повече от това е. - Не. Това е задънена улица!
- Там няма нищо! - Това е врата, Сол. Врата.
Врата към урвата... движеш се по ръба.
- Трябва да спреш. - Ти си се страхувал.
- Затова си се отказал. - Пострадах.
- Хайде бе. - Това ми причини удърът!
Това са глупости! Това е математика, числа, идеи.
Математиците трябва да стигат до края.
- Ти си ме учил на това. - Това не е вече така!
Не можеш да ми казваш какво е.
Върнал си се към твоята Го и книгите и златните рибки.
Макс, върви си вкъщи.
- Не си удволетворен. - Върви си вкъщи. Махай се...
Ще го видя!
- Върви си! - Аз ще го разбера.
Хей!
- За кого работите? - За мен.
- Кой ви изпрати? - Аз съм студент.
- Дай ми тва. - Имам домашно.
Оставете ме намира.
- Марси. Какво има? - Да се поразходим, Макс.
Не мога. Имам работа.
Имаме сделка, Макс. Сега, да се качваме в колата.
- Никога не ме докосвайте! - Макс! Макс!
- Помощ! - Макс.
- Остави ме на мира! - Макс, ела тук.
Макс. Къде отиваш, Макс? Спри, Макс!
- Макс! Проклятие! - Помощ! Помощ!
Помощ!
- Хванете го! - Хванах го.
Ела тук, Макс.
Махай се.
- Къде отиде? - Ей там е.
Макс.
Оставете ме!
- Хванах го. - Махни се от мен!
- Помогнете ми! Помощ! - Ела тук!
- Седни и млъкни по дяволите. - Успокой се.
Не ти ли е казвала майка ти да не си играеш с огъня?
Пазарът ще се срине.
Не съм направил нищо. Не играя на борсата.
Трябва да внимаваш къде изхвърляш боклука си.
Как сте могли?
Дал си погрешна информация. Ти ни мотаеш,
но си ни дал само част от кода.
Сега ни дай останалата част за да я нагласим.
Копелета! Как може да сте толкова тъпи?
Макс, ти просто не разбираш.
Ти самия въобще не ме интересуваш, само това, което е в главата ти!
ако не ни помогнеш, ще ще се подчиним на законите на природата.
Оцелява най-подготвения - а ние държим шибания пистолет!
- Макс! Ела тук! - Лени? Лени!
- Хей! - Ела, качвай се. Побързай!
Залегни! Залегни.
Търсихме ви.
- Какво става? - Имаш ли числото?
Какво става? Какво е то?
Какво правите? Махнете се от мен!
Къде е числото?
Не е в мен. В главата ми е.
Запомни ли го? Даде ли им го?
- На кого? - На онези копелета от Уолстрийт.
- Какво ви интересува? - Отговори ми.
Виж. Това наистина е нещо голямо.
Не искам да те нараня. Даде ли им го?
Те имаха част от него. Пусни ме!
Проклятие!
- Те го използват. - Използват какво?
Млъкни! Жалко малко човече!
- Пусни ме! - Не, недей!
Макс.
Добре си.
Аз съм Раби Коен. Коен като теб.
Съжалявам за това, което Лени направи. Той е наказан.
Ние не сме такива. Добре ли си?
Даа.
Макс, трябва да ни дадеш числото.
Какво е то?
Талмудът ни казва, че е започнало преди 2000 години,
когато римляните унищожили втория храм.
Какво е то?
Макс, ще разбереш ако слушаш.
Римляните също унищожили нашето духовенство - Коханимът.
И с тяхната смърт, те унищожили нашите най велики тайни.
В центъра на храма е било сърцето на Еврейския живот
най святото от светите.
Там е било земното жилище на нашия Бог.
Единственият Бог.
Там е била арката наe Табернакъл,
която е съдържала оригиналните 10 заповеди
които Господ е дал на Моисей.
Само на един човек е било позволено да влезе в това най свято място
само в един ден, най святия от годината - Йом Кипър.
В деня на Изкуплението,
целия Израел ще нахлуе в Йерусалим
да гледа върховния жрец, Коен Годул,
как влиза в меката.
Ако е бил чист, той ще излезе по късно
и ние ще имаме спорна година
и се приближаваме с една година до Месианската епоха.
Но, ако не е бил праведен, той умира незабавно
и ние сме обречени.
Върховният жрец е имал да направи един ритуал там.
Трябвало е да изпее само една дума.
Да?
Тази дума е била истинското име на Господ.
Е?
Истинското име, което само Коен е знаел,
е било дълго 216 букви.
Да не ми казвате че...
Че числото в главата ми е истинското име на Господ.
Да! Това е ключът към Месайската епоха.
Ще ни приближи до градината на Еден.
Когато храмът е изгорял, Талмудът ни казва,
въховният жрец прекрачил в пламъците.
Занесъл ключа на върха на сградата,
небесата се разтворили и взели ключа
от протегнатата ръка на жреца.
От тогава ние търсим този ключ.
И ти може да си го открил.
Така е станало.
Видях Господ.
Не. Ти не си пречистен. Не можеш да видиш Господ, ако не си пречистен.
Не... Видях всичко.
Не си видял нищо, просто си зърнал малко. Има още толкова много.
Можем да отключим вратата и да покажем на Господ че сме пречистени.
Вие не сте пречистени. Как сте се пречистели? Аз го открих!
За кого се мислиш? Ти си просто вестител на Бог.
Ти носиш нещо предназначено за нас!
То беше дадено на мен.
То е вътре в мен. То ме променя.
То те убива! Защото не си готов да го получиш.
Това е просто число.
Сигурен съм че сте записали всички числа с 216 цифри.
Превели сте ги всичките.
Произнесли сте ги всичките. Нали?
Какво ви е помогнало?
Числото е нищо.
Важен е смисълът.
Синтаксисът. Това, което е между числата.
Не сте го разбрали.
Така е защото не е било предназначено за вас.
Аз го получих. Аз го получих!
Аз го разбрах. И ще го видя. Раби, аз бях избран.
17:13. Лична бележка. Забързване...
Ако се взреш в място като това, можеш да ослепееш.
Какво общо имат очите с мозъка?
14:50.
15:10.
16:55.
10:35.
Вече, започвам да проглеждам.
Мога ли да ви помогна?
Сол?
Приятел ли му бяхте?
- Какво искате да кажете? - Получи втори удър.
Не! Не!
Не!
Три! Пет! 9!
Десет! Осем! Шест! Пет! Две!
Пет.
Осем.
Девет.
Седем.
Не, Макс. Не.
Шест.
Остани с мен, Макс.
Макс.
не!
Няма проблеми.
17:22. Лична бележка. Когато бях малък,
майка ми ми казваше да не гледам към слънцето.
Веднъж, когато бях на 6, го направих.
Макс, Макс. Виж.
Красиво, а?
Може ли, Макс? Може ли?
Колко е 255 умножено по 183?
Аз получих! Колко се получава?
Незнам. Колко е?
46,665. Видя ли?
Колко е 748 разделено на 238?
Аз получих. Колко се получава?