КАПАН ЗА РОДИТЕЛИ
11 ГОДИНИ
И 9 МЕСЕЦА ПО-КЪСНО
Господи! Телефонът ми не работи тук.
О, Господи! Как ще живеем?
Благодаря!
Ето служител. Извинете.
Ще ми кажете ли къде е бунгалото Навахо?
Ей там. - Благодаря.
Добре, момичета, намерете си саковете, колкото можете по-бързо.
Първият ден ще е доста дълъг.
Сега ще дам високоговорителя на дъщеря ми,
моята сътрудничка, Марва Младша.
Марва, разпредели ги по бунгала.
Добре, дами, започваме, отваряйте си ушите.
Чакайте малко, мислех си, че това е лагер за момчета.
Добре, намерих си сака.
Сега въпросът е... как да си го взема?
Добре, мога да го взема. Добре... не, не мога.
За първи път си тук. - Как разбра?
Не успя да си вземеш сака...
преди да ти го хвърлят в купа.
Според мен се нуждаеш от помощ. - Благодаря.
Големия, жълт.
Иха! Това е мой тип жена.
Ей, шарената блузка! - Да?
Ще ми издърпаш ли сака? Големия, жълт,
там навътре. - Разбира се.
А този ли? Никакъв проблем.
Ей, ти си от Калифорния?
В Холивуд ли живееш? Съседка ли си на филмовите звезди?
Вие какво, да не сте Луси и Етел?
Никога не съм била в Холивуд.
Живея в Напа, Северна Калифорния, близо до едно лозе.
До какво? - Лозе.
Там се отглежда грозде, с което се прави вино.
С това се занимаваме. Аз и баща ми, отглеждаме грозде.
Паркър, Хали! - Тук съм.
Арапахо. - И аз съм там.
Да! Хайде, момичета.
Та, по случайност някоя от вас, да знае как се играе покер?
Не. - Не съм играла преди.
Не? Боже, много жалко.
Та, по колко пари си носите това лято?
Колко? - Много.
Иха! Кой е там вътре?
Хайде, да вървим.
Е, ето ни и нас.
Летен лагер за момичета, Уолдън.
Изминахме пътя от Лондон до тук за това?
Е, доста е живописно. Не мислиш ли?
Ами--
Не бих се изразил точно така.
Да проверим ли списъка на майка ти? - М-хм.
Да видим. Витамини? - Отметка.
Минерали? - Отметка.
Плодове и зеленчуци. - Отметка. Отметка.
Отметка за плодове, отметка за зеленчуци, продължавай.
Лосион срещу слънце, гланц за устни, спрей срещу насекоми,
пачка хартия, марки, снимки на майка ти, дядо ти...
и разбира се на доверения ти иконом, мен.
Имам всичко. - О и--
Ето нещо от дядо ти.
Прекрасна нова колода карти.
Току виж си намерила някой на този континент, който да те бие на покер.
Съмнявам се, но благодаря.
И благодаря, че ме докара тук, Мартин.
И помни, промениш ли си решението...
и искаш да се върна да те взема, когато свърши лагера, ми се обади.
Благодаря, но ще се оправя и сама.
Наистина! Ще се видим след осем седмици, Марти, стари приятелю.
Вече ми липсваш, кралице на сърцето ми.
Забавлявай се, фъстъче. - Разбира се.
Довиждане. - Довиждане.
Към летището, моля.
Добре, побързай.
Довела си е приятел.
Не, не е.
Мамо! Мамо! Там ли си? Вдигни, мамо!
Ей, забави малко. Благодаря.
Опитай от това.
Какво е това? - Мирише добре.
Ще ти запазя място, Ани. - Добре, благодаря.
Извинете, момичета, просто трябва да си сипя от тези прекрасни ягоди.
Искаш ли малко? - Не благодаря, не мога, алергична съм.
О, колко жалко. А ти, искаш ли ягоди?
О, съжалявам, иска ми се, но не мога, алергична съм.
Да алергична си.
Току що ми каза. Как се озова тук?
Е първи ден от лагера, ще трябва да извиниш старицата.
Поне не слагам сол в захарницата.
Тоест захар в солниц--
Сега пък къде отиде?
Туше.
Браво.
Добре, много добре.
Победителят и все още без загуба от Напа, Калифорния,
е г-ца Хали Паркър. - Да, Хали.
Няма ли кой да я предизвика?
Хайде, дами, не се правете на безпомощни.
Аз ще се пробвам.
Добре, имаме си пре-тен-дент. Облечи се.
Супер, благодаря.
Ето ме.
Благодаря. - Пак заповядай.
Давай, Ани!
Фехтувачите готови ли са?
Готова. - Готова!
Ан гард! Започвайте.
Туше!
Добро хващане. - Благодаря.
Туше!
Извинявай, нека ти помогна. - Не, нека аз ти помогна!
Защо го направи? - Аз ли? Ти ме бутна.
Не съм.
Добре, това беше впечатляващо.
Мисля, че си имаме нов шампион от Лондон, Англия,
г-ца Ани Джеймс.
Добре, момичета, стиснете си ръцете.
Хайде, момичета.
Боже!
Защо всички ни гледат?
Нима не виждаш? - Какво да виждам?
Приликата между нас. - Прилика? Между мен и теб?
Да видим. Обърни се в профил.
Сега на другата страна.
Е, очите ти са по-сближени от моите.
Ушите ти, е, не се притеснявай, ще застигнеш големината им.
Зъбите ти са малко криви.
А и този нос! Е, не се притеснявай, с лекарска намеса ще се оправи.
Искаш ли да я смачкам от бой? - Чакай, не съм свършила още.
Да ти кажа ли истинската разлика между нас?
Да видим. Владея фехтовка, а ти не?
Или имам класа, а ти не? Избери си.
Заслужаваш да ти-- - Дами, да спрем с ласкателствата.
Ани, Хали. Тоест, Хали, Ани.
Тоест... Уоу!
Съжалявам, дами. Два чифта. Гледайте и плачете.
Край, предавам се.
Това ли е? Няма ли никой друг? - Нищо не ми остана.
Аз ще се пробвам.
Заповядай, Паркър.
Раздавай.
Знаеш ли какво, да сключим сделка.
Който загуби, скача в езерото след играта.
Чудесно. - По гол задник.
Още по-чудесно. Събличай се, Паркър.
Кента кари.
О, добра си, Джеймс.
Но не достатъчно.
В твоя чест, кент флаш роял.
Хубав костюм на новородено. - Много добре.
Ей, сладурче!
Вземете и дрехите.
О, добре тогава.
Щом така искаш, нека игрите да започнат.
Кълна се, че чух злия ти клонинг да се промъква през столовата тази сутрин.
Уморена съм. Ще се прибера, ще си легна и ще спя до обяд.
Няма да стане.
Защо? - Ето защо.
Няма начин.
Тихо. - Дано спят.
Терена е чист, да влизаме.
Време за разплата. - Не я събуждай.
Внимателно.
Имаш ли мляко?
О, Господи.
Не ме улучи.
Това момиче, без съмнение е...
най-долната, отвратителна твар, съществувала някога на планетата!
Благодаря. Много благодаря.
Добро утро, момичета. - Добро утро, Марви.
Марви!
Извънредна инспекция.
Внимание!
Не, не, Марва, не влизай вътре.
Едно от момичетата се разболя снощи и вътре е голяма бъркотия.
Спестете си го, отвратително е.
Е, ако някой е болен, трябва да вляза.
Отмести се. - Не, наистина, настоявам.
Не мога да ви пусна, много заразна болест е.
Сериозно.
Всъщност, тук всички сме добре,
освен ако Хали Паркър знае нещо което ние не знаем.
Наистина, настоявам. Влезте и вижте сама, госпожо.
Отмести се, Хали.
Мамо!
Не! Не!
Не!
Казах ви, че е голяма бъркотия. - Тя знае. Те го е направила!
Ти! И ти!
Стягайте си багажите!
Добре, момичета. Останалите...
забавлявайте се.
Вие двете, в изолатора.
Господи, заяла е.
Благодаря. - Пак заповядай.
О, Боже!
Ето ти го твоят-- - Къпи.
Добре ли са ти снимките?
Да с изключение на Лео ДиКаприо. - Кой?
Не си ли чувала за Леонардо ДиКаприо?
Колко далече е Лондон, между другото?
От тук, 5000 километра,
но понякога, ми се струва, че е много повече.
А твоят дом колко е далече? - Калифорния е на другата страна на САЩ.
Всъщност, ето снимка на дома ми.
Красив е. - Да.
Построихме го, като бях малка. Имаме веранда...
от която се вижда цялото лозе.
И също-- - Кой-- Кой е това?
О, това е баща ми. Не знаеше, че го снимам...
иначе щеше да се е обърнал.
Той ми е като най-добър приятел. Всичко правим заедно.
Какво има? - Нищо, просто ми е студено.
Искаш ли? - Разбира се. Ореос са ми любимите.
Вкъщи ги ям с-- ям ги с фъстъчено масло.
Нима? Странно. И аз.
Шегуваш се. За повечето хора, това е отвратително.
Знам, не ги разбирам.
И аз.
Баща ти какъв е?
Имам предвид, от тези бащи ли е, с който можеш да си говориш
или е от тези който казват, "Ще си говорим по-късно.",
но никога не го прави?
Мразя това. - Ами, аз си нямам баща.
Искам да кажа, сигурно съм имала.
Но родителите ми са се развели отдавна.
Майка ми никога не говори за него.
Сякаш се е изпарил.
Страшно е как семействата вече не се задържат много много.
На мен ли го казваш. - На колко години си?
Ставам на дванайсет на 11 октомври.
И аз. - Родена си на 11 октомври?
Да. - Много странно!
Страшно много.
Я виж, спряло е да вали.
Искаш ли да си купим по един сладолед?
Какво има? - Хали, каква е майка ти?
Не съм я срещала никога. С баща ми са се разделили когато съм била малка.
Не съм сигурна. Той не обича да говори за нея.
Но знам, че е била много, много красива.
От къде знаеш?
Ами, защото баща ми имаше една стара нейна снимка в шкафа си с чорапи.
Постоянно ме хващаше да я гледам и затова ми позволи да я задържа.
Виж, наистина съм много жадна.
Сигурна ли си, че не искаш да отидем до столовата да си вземем по лимонада?
Как можеш да мислиш със стомаха си в такъв момент?
Какъв момент? - Не разбираш ли какво става?
Искам да кажа, замисли се.
Имам само майка,
ти само баща.
Никога не си виждала майка си,
аз никога не съм виждала баща си.
Имаш стара снимка на майка си,
аз имам стара снимка на баща ми.
Поне твоята сигурно е цяла.
Моята е жалка малка снимчица,
намачкана и скъсана точно по средата и--
Какво търсиш в багажа си?
Това.
Снимка на майка ми
и също е скъсана.
Точно по средата?
Точно по средата.
Това е много шантаво.
Добре.
На три, ще си ги покажем една на друга, става ли?
Добре.
Едно.
Две.
Три. - Три.
Това е баща ми. - Това е майка ми.
А това е звънеца за обяд.
Някак си, вече не съм толкова гладна.
Значи, ако-- Ако твоята майка...
е и моя майка...
и моят баща е и твой баща...
и двете сме родени на 11 октомври...
значи ние двете сме един вид--
Един вид сестри.
Сестри?
Хали, ние сме един вид близначки.
Не знам какво да кажа.
Какво е това?
Медальонът ми. Имам го откакто съм родена.
Има "Х" на него.
И аз имам медальон откакто съм родена,
но на моят има "А".
Сега мен ме побиха тръпки.
Вече не съм единствено дете.
Близначка съм. Близначка съм, аз съм две.
Искам да кажа, ние сме две.
Това е направо-- - Внушително.
Напълно. - Абсолютно.
О, Господи. - О, Господи.
Кажи ми, какво работи мама?
Ами, тя е дизайнер на булчински рокли.
Наистина?
Всъщност става все по-известна и по-известна.
Гръцка принцеса си купи една от нейните рокли.
Иха.
Знаеш ли какво е интересно?
Родителите ни не са се оженили отново.
Татко бил ли е във връзка достатъчно сериозна за брак?
Никога. Винаги казва, че съм единственото момиче в живота му.
Да и мама не е имала сериозна връзка.
Имам страхотна, повече от страхотна идея.
Наистина, истински гений съм.
Ти искаш да се запознаеш с татко, нали?
Да.
И аз умирам да се запозная с мама.
Та си мисля, че-- Не се шашкай!
Мисля си, че трябва да си сменим местата.
Като свърши лагера, аз ще се върна в Лондон, на твое място,
а ти ще се върнеш в Калифорния, на мое място.
Какво? - Ани, можем, ние сме близначки, нали?
Хали ние сме напълно и абсолютно 100 процента различни.
И какъв е проблема? Ще те науча да бъдеш мен...
а ти ще ме научиш да бъда теб.
Виж, вече мога да се представям за теб.
Да, знаеш ли каква е разликата между нас?
Аз имам класа, а ти не.
Хайде, Ан, трябва да се запозная с мама.
Истината е, че ако се разменим,
рано или късно ще трябва да ни разменят отново.
А стане ли това, ще трябва да се срещнат отново,
лице в лице. - След всички тези години.
Благодаря. Казах ти, че съм гений.
Добре, това е дядо.
Много е сладък, как го наричаме? - Дядо.
Как не се сетих.
Това е Мартин, иконома.
Имаме иконом? - М-хм.
Добре. Това е дневната. Това тук е трапезарията.
Но никога не ядем там с изключение на деня на благодарността...
и Коледа и разбира се 11 октомври.
Добре. Готова съм.
Не си затваряй очите! - О, добре. Вярно.
Извинявай. Просто съм притеснена.
Ти си притеснена? Мен ме подстригва 11-годишна.
Ей, каза го като мен.
Е, така и трябва, нали? Давай, направи го.
Не се притеснявай. Изглеждаш чудесно.
Много добре.
Това е доста... страшничко.
Скъпа, по-добре не можеш да изглеждаш.
О, Господи!
Какво?
Ушите ми са пробити.
Не. Не, не и не.
Няма да стане. Сбърка номера.
Няма. Отказвам се.
Значи подстригването си беше загуба на време,
защото няма начин да отида на лагер...
с пробити уши и да се върна без тях.
Искам да кажа, хайде де. Мисли реалистично.
Иглата стерилизирана.
С-сигур--Сигурна ли си, че знаеш какво правиш?
Спокойно. Пробила съм ушите на всичките си приятелки.
Въобще не боли. Просто си затвори очите
и всичко ще свърши преди да разбереш какво става.
Обецата готова ли е? - Да.
Добре, подай ми ябълката.
Благодаря.
Успокой се. Казвам ти не е голяма работа.
На три, махни леда.
Едно, две...
три.
Момичета, време е за последно сбогом.
Качвайте се по автобусите. - Автобуси едно и две тръгват.
Ще ви видя следващото лято, момичета, обещавам.
Обаждай ми се всеки ден.
Добре. Не забравяй да ми пишеш.
Няма.
Добре, това е то.
Така, че помни, ти ще разбереш, как са се срещнали.
А ти ще разбереш защо са скъсали. - Ани Джеймс,
колата ти е тук. - Това е за теб.
Ето ти билета и паспорта. Мартин ще те вземе от летището утре сутрин.
Кога тръгваш? - След няколко часа, целуни мама от мен.
И ти татко от мен. - Ани Джеймс, веднага.
Чао.
- Последно повикване за Ани Джеймс.
Чао. - Чао.
Успех.
Добре, това е то.
Боже, дано ме хареса.
Моля те, харесай ме.
Моля те.
Ани! - Мартин.
Липсваше ми. - И ти на мен.
Какво си направила с косата си? - Подстригах се. Харесва ли ти?
Чудесна е. Това си новата ти.
И си си пробила ушите.
Дай пет.
Отново вкъщи. - Благодаря.
Това е то. Улица Примбрук 7.
Ехо.
Дядо?
Прибрах се. - Това малкото ми момиче ли е?
Тази върлина?
Да, аз съм.
Добре дошла.
Добре ли си прекара, грахче? - Да, страхотно.
Какво правиш?
Помирисвам. - Помирисваш?
Създавам си спомен. - О.
След години като порасна,
винаги ще помня дядо си...
и миризмата му на...
мента и тютюн.
Радвам се, че се върна.
Ани?
Майко. - Върна се.
Не мога да повярвам, че си ти - Аз също.
И с къса коса, кой ти я подстрига?
Едно момиче, което срещнах на лагера. Не ти ли харесва?
Харесва ми и още как.
И си си пробила ушите?
Е някакви други изненади?
Халка на пъпа, татуировки?
Миличка, какво има?
Извинявай, просто--
Толкова ми липсваше.
Знам.
Сякаш е минало много време. - Представа си нямаш.
Хайде, кажи ми хареса ли ти? Забавлява ли се?
Мартин. - Намерих беглец в куфара ти.
О, Господи, Къпи!
Къпи? - Той-- Той е на приятелката ми,
тази за която, ъм, за която ти говорех.
Как ли се е озовал в моя куфар.
След като не е нашия Къпи, да го изхвърля ли?
Не! Искам да кажа, не. Ще-- ще и го изпратя.
Тя го обича много-- много, много.
Спала е с него цял живот,
тя не би могла например да бъде без него в чужда държава.
Не, не. Аз ще се погрижа за него.
Това ще е всичко, Мартин. Благодаря ти.
Ало.
Здравей, как върви?
Хмм. Не можеш ли без мен?
Ани току що се върна от лагер.
Хмм. Да.
Добре, един момент.
Ани, нещо против да дойдеш до студиото с мен?
Не, с удоволствие.
Невероятно! Ти ли я проектира?
Трябваше да правя нещо, докато ти беше на лагер.
Нали не мислиш, че е прекалено-- - Прекрасна е, харесва ми.
Знаеш ли кой би изглеждал прекрасно в тази рокля?
Ама наистина прекрасно? - Кой?
Ти. - Аз?
Знаеш ли, мисля, че ти е станало нещо от смяната на часовите зони.
Хайде, да видим какъв е проблема.
Добре, тук съм.
Спасени сме.
Здравей, Анджела.
Здрасти, съжалявам, но не знам какво да правя с воала.
Носи ли го, скрива гърба на роклята, не го ли носи,
роклята изглежда-- - Незавършена, прав си.
Би ли се обърнала в профил?
Да, виждам проблема. Дай ми воала. Ани, миличка,
подай ми една от онези шапки.
Аз ли? - Да.
Коя ти харесва повече? - Бялата.
И на мен.
Опитай така.
Сега отметни воала назад.
Това е. Сега се завърти. Нека видим гърба на роклята.
Прекрасно е. Засне ли това? Как пада. Точно там.
Не се притеснявай за букета. Вече си женена.
Ще трябва да се научиш да жонглираш. Не забравяй, че си щастлива,
това е сватбата ти. - Майка ми е много готина.
Проектирането на всички тези рокли, не те ли кара да си мислиш понякога за...
повторен брак или поне за забранената дума.
Забранената дума?
Баща ми. - О! О, тази забранена дума.
Ами, всъщност, не,
защото дори не носех сватбена рокля, когато се ожених за "забранената дума".
Така ли? Защо? - От къде това любопитство...
относно баща ти, а?
Ами, може би защото никога не говориш за него.
Не можеш да виниш едно дете затова, че е любопитно.
Майко, не можеш вечно да избягваш тази тема.
Поне ми кажи какъв беше той.
Добре, беше някак си чаровен, да си кажа право.
Когато го срещнах той беше... всъщност, напълно чаровен.
Ясно? - Ясно.
Тук в Лондон ли го срещна?
Не, запознахме се на К.Е. 2. - К.Е. какво?
Океанският лайнер "Кралица Елизабет 2", който пътува от Лондон до Ню-Йорк,
защото аз не обичах да летя тогава, а и баща ти също.
Срещнахме се първата вечер на борда на кораба.
Седяхме един до друг на вечеря.
Той е американец между другото. - Без майтап?
Любов от пръв поглед ли беше?
Знаех си, че ще ми задаваш тези въпроси някой ден. Такси!
Скъпият ми татко.
Какво ли прави в момента?
Благодаря.
Взе ли го? - О, Боже.
Ето го.
Ей, Хал!
Добре дошла вкъщи, хлапе.
Дай една прегръдка, палавнице.
Татко, най-сетне.
Надявам се, хич да не ти е харесало на лагера,
защото втори път, не те пускам.
Толкова ми липсваше.
Какво е станало с теб, Хал?
Нещо се е променило.
Пораснала ли си?
Е, какво става, татко?
Искам да кажа, как са Чеси и всички?
Много добре, нямат търпение да те видят.
Осем седмици, е много време, Хал.
Много неща станаха докато те нямаше. - При мен също, татко.
Имам чувството, че съм нова жена.
Какво има? Да не съм се порязал при бръснене?
Не, просто-- просто да те видя за първи път.
Искам да кажа, нали знаеш, след толкова много време.
И ти ми изглеждаш по-висок, татко.
Хайде, палавнице, да се прибираме вкъщи.
А, между другото, благодаря ти, че писа толкова често.
Много се радвам, че ти купих пачката хартия...
която ти толкова много искаше.
Ами, щяхме да пишем, татко, но-- - Щяхте?
О! Ами, аз и приятелката ми.
Срещнах едно момиче на лагера и много се сближихме.
Чудесно. - Станахме като сестри.
Тя е прекрасно момиче. - Прекрасно момиче?
Изведнъж започна да говориш изискано?
Но все още си гризеш ноктите.
Татко, забеляза. - Как да не ги забележа?
Гризеш ги откакто можеш да дъвчеш.
Но реших да престана, татко, отвратителен навик е.
Прекрасно момиче, отвратителен навик.
На летен лагер или на лятно училище те изпратих?
И защо казваш "татко", във всяко изречение?
Съжалявам не осъзнавам, че го правя, татко.
Извинявай, татко.
Знаеш ли защо постоянно повтарям "татко"?
Ама наистина? - Било ти е мъчно за стареца ти?
Точно така. Защото през целия си живот,
искам да кажа, нали знаеш, през изминалите осем седмици,
нито веднъж не можах да кажа думата "татко". Нито веднъж!
А ако питаш мен,
бащата е незаменима част от живота на едно момиче.
Замисли се само. Има цял ден посветен на бащите.
Представи си нечий живот без баща--
няма на кой да купи картичка за деня на бащата, не може да седи
в скута на баща си, няма на кого да каже, "Здрасти, татко!" или
"Какво става, татко!" или "До по-късно, татко!"
Та дори първата дума на бебето е "тати" нали?
Чакай да видим дали съм разбрал--
Липсвало ти е, че не можеш да ме наричаш "татко"?
Да. Точно така, татко.
О, Господи. О, Господи.
Сега вече звучиш като себе си.
Здравей, хубавице!
Я се виж!
Пораснала си.
Толкова ни липсваше.
Ей, не позволявай на баща си да те откаже от втори лагер, ясно?
Ти растеш. Имаш нужда от приключения.
Ясно. - Гладна ли си?
Направих царевичен хляб с чили.
Защо мълчиш, какво не е наред? - Нищо, просто--
Радвам се, че съм си вкъщи.
Стори ли ми се, че чух нещо за царевичен хляб и чили?
На печката са. Та...
нещо се е променило в теб, Хал.
Не мога да кажа със сигурност,
но нещо определено е различно. - Нима?
Същата съм си, честна дума.
Здравей, Сами.
Какво ти има, това е Хали!?
О, сигурно още мириша на лагер.
Какво ти има?
Сякаш не можа да я познаеш въобще.
Иха! По-красиво е и от снимките.
Добре, хлапе. Какво ще правим сега, а?
Първо ще ядем, после ще разопаковаме? Или, първо ще разопаковаме и после ще ядем?
А и може и да правим двете едновременно. - Искаш да кажеш, че мога да ям в стаята си?
Да, защо не?
Ей, Хал, като свършиш, слез долу, ще те запозная с някого.
Добре, татко. - Добре, Хал!
Виж се само, постоянно ядеш.
Каза ли и? - Не.
Ники.
Ще и кажа. - Какво да ми каже?
Хал, не е моя работа, по какъв начин баща ти се прави на идиот, нали?
Той е голямо момче. Може сам да се грижи за себе си.
Добре, добре. Ама коя е тя?
Казва се Мередит Блейк.
Рекламен агент от Сан Франциско.
Баща ти я нае в началото на лятото...
за да рекламира лозето.
Ако питаш мен, тя продава по-добре себе си от гроздето.
Какво искаш да кажеш?
Виж и двете знаем, че баща ти...
не е някой Дон Жуан.
И се запитах "Какво търси такова хубаво момиче...
в мъж, който ходи с разпасана риза...
и постоянно яде чили?"
После осъзнах, че има милион причини за смеха и.
И всички от тях се намират в Областната банка на Напа Вали.
Мислиш, че не го харесва наистина?
Аз какво разбирам? Но едно ще ти кажа.
Баща ти яде от ръката и, като кученце.
Всичко правят заедно. Яздят заедно.
Плуват заедно. Всяка вечер излизат да ядат.
Но знаеш ли какво? Запознай се с нея. Виж сама. Изгради си собствено мнение.
Ето го моето момиче.
Миличка, запознай се с една моя приятелка. Хал,
това е Мередит Блейк.
Здравей.
Здрасти, Мередит Блейк.
Най-накрая се запознах с известната Хали.
Цяло лято чакам да го направя.
Нима? Ами, ето ме.
О, Ники, толкова е сладка!
По начина по който баща ти говори за теб,
очаквах да срещна малко момиченце, а ти си доста голяма.
Скоро ще съм на дванайсет. А ти на колко години си?
Двайсет и шест.
Само с петнайсет години по-възрастна от мен. А ти на колко беше, татко?
От къде този внезапен интерес към математиката.
Ще вляза вътре, да си взема още чили,
може и бутилка шампанско, да празнуваме.
Какво ще празнуваме? - Завръщането ти разбира се.
Ей сега се връщам.
Мередит Блайк.
Здравейте, преподобни Мосби.
М-хм. Разбира се. Не, разбирам за благотворителност ли е?
О, да. Всичко записвам.
Добре заслужава си, съгласна съм.
За съжаление, г-н Паркър...
ще е извън страната тези дни.
Да. Разбира се, със сигурност ще му предам.
Благодаря.
Как беше лагера, Хал? Забавлява ли се?
Къде ще ходи баща ми?
О, никъде. Трябваше да послъжа малко, за да го измъкна от нещо.
Знаеш ли, никога не съм чувала мъж да говори така за дъщеря си...
както Ники говори за теб.
Явно сте много близки.
По-близки сме от близки.
Ние сме всичко един за друг.
О!
Съжалявам, изпръсках ли те, Мер?
Съвсем малко, Хал.
Ей, знаеш ли какво?
Татко ти ми даде да яздя коня ти онзи ден.
Надявам се, че нямаш нищо против.
О, няма проблем. Спраут е свикнала да я яздят странни жени.
Не че ти си странна.
Всъщност, изглеждаш нормална, в сравнение с другите.
Други? Какви други?
Искаш ли 411? - Какво е 411?
Информация-- всичко за другите жени.
Не бих те обвинила.
И аз бих искала да знам, ако съм номер 28-- тоест 29 в нечий живот.
Номер 29 ли съм?
Да. Винаги е едно и също--
езда през лозята,
романтични вечери с избраните му вина,
плуване на лунна светлина-- - Ето--
бутилка от избраните ми вина.
Е, намерихте ли общ език, докато ме нямаше?
Това да ли означава? - И още как.
Някой ще вдигне ли?
Къщата на Джеймс. Ани?
Да, Мартин. - Някой на телефона звучи като теб.
Извинете, с кого желаете да говорите?
Ани? Разбира се.
Момент, моля.
Милдред Плоткър те търси.
Звучи като твоя близначка.
Моя близначка? Много смешно.
Добра шега, Мартин. Ало.
О, Милдред, скъпа. Здравей, как си?
Ей, как върви там? - О, всичко е прекрасно тук.
Очакваме малко дъжд днес.
Но, Милдред, ще-- ще задържиш ли така?
Добре, но побързай, Хал. Трябва да говоря с теб.
Добре, сега мога да говоря. О, Господи, мама е невероятна.
Не мога да повярвам, че съм прекарала целия си живот без да я познавам.
Тя е красива и забавна...
и умна и прави прекрасни рокли. - Но--
И разбрах как са се запознали с татко. И ако питаш мен,
има голяма вероятност, ако-- - Хали, спри!
Имаме голям проблем. Трябва да доведеш мама тук веднага.
Веднага? Луда ли си? Само един ден съм прекарала с нея.
Едвам я опознавам. Не мога и няма.
Но това е спешно, татко е влюбен!
Я стига, татко не се влюбва.
Поне не сериозно.
Повярвай ми, сега е сериозно.
Постоянно я държи за ръка и и целува врата...
и я чака.
Така ли? - Отвратително е.
Ами ще трябва да ги разделиш. Саботирай я. Направи каквото трябва.
Опитвам се, но ми е малко трудно.
Искам да кажа, познавам баща си от едва дванайсет часа.
Хал, трябва да се върнеш, за да ми помогнеш.
Ани, не мога. Трябва ми повече време с мама.
Какво става?
Ан, там ли си? Не те чувам, Ан.
Тук съм. Какво пра-- - Централа. Централа.
Мисля, че те изгубих, Ан. - Ало?
Благодаря за помощта, Хал.
Здрасти. Една приятелка от лагера ми се обади.
Да. Това е стара лагерна традиция.
Да говориш с приятелката си от килера. Знам глупаво, но--
Та, ще закусваме ли?
Добре. Ето го и най-важното ядене от деня.
Яйца на очи, бекон, сандвичи...
и, в случай, че си много гладна,
един куп палачинки с шоколад, които миришат превъзходно,
смея да твърдя. - Благодаря ти, Чеси.
Пак ли не си гладна?
Снощи почти не яде от чилито, най-любимата ти храна на света.
А сега не искаш и закуска? Да не си болна?
Добре съм, честна дума.
Къде е татко?
О, той и г-ца "Ще си хапна само половин грейпфрут, благодаря"...
излязоха преди час.
Ти се успа и той не пожела да те буди.
Разбира се и аз бих се успала, ако стоях до полунощ...
и се обаждах по телфона тайно от банята си.
О, това ли?
Обадих се на приятелка от лагера, Милдред.
Тя живее в Ню-Йорк.
Разбирам. Значи си изчакала да се обадиш на Милдред...
в удобно за нея време поради времевата разлика.
Точно така. Поради-- Поради времевата разлика.
Аха. Значи си изчакала да стане три през нощта нейно време?
Напълно логично. - Всъщност--
Беше седем вечерта нейно време.
Разбираш ли, тя живее в Ню-Йорк, но е на ваканция...
със семейството си в Бора Бора.
Много добре.
Добре, умнице, баща ти иска...
да се срещне с теб в офиса си веднага щом закусиш.
Така ли? Благодаря.
Свърших.
Това куче е станало много странно.
Чао, Чеси. Благодаря за закуската. Беше превъзходна.
Бутай, Хал.
Съжалявам, аз... забравих.
Радвам се, че си тук,
защото искам да говоря за нещо много важно с теб.
Странно и аз искам да говоря за нещо много важно с теб.
Така ли? Е давай ти първа. - Не, ти.
Добре. Искам да говоря с теб за Мередит.
А аз с теб за майка ми.
Какво за Мередит? - Ами, какво за майка ти?
Татко, почти на дванайсет съм. Колко дълго очакваш...
да вярвам на историята за щъркела, който ме оставил пред прага ти?
О, стига, Хал. Говорили сме за майка ти.
Не, не сме. Поне не наистина.
Едно момиче се нуждае от повече от половин стара изпомачкана снимка.
Татко, аз съм почти тийнейджър.
Разбери го. Имам нужда от майка.
Знаеш ли? Права си.
Напълно си права. Имаш нужда от майка. Което ме води до--
Мередит. - Здравей. Здрасти, Хал.
Здрасти.
Хали, това е асистента ми, Ричард.
Ричард, това е дъщерята на Ник, онази за която ти говорих.
О, здравей, как си? - Здрасти.
Каза ли и? - Почти.
Ако си свободен по-късно,