Ако искате билети, ще трябва да минете
от предната страна на...
Е, и така може.
За какво съм сложен тук, щом всеки си влиза
и прави каквото си иска!
Да видим сега...
Три ли?
Ще струва седем долара...
и петдесет цента.
А Франк?
Франк изпрати нас.
Доведохте ли ми кон?
Ами, май конете ни...
са с един по-малко.
Не, докарали сте два в повече.
Тате! Виж!
Стига толкова. Става късно. Прибирай се вкъщи!
Тими!
Морийн, гледай!
Какво правиш там? Бързо влизай вътре и се измий!
И да не пипаш ябълковия пай или печеното!
Патрик тръгна ли вече за гарата?
Не, приготвя се, тате.
По дяволите, Патрик! - Идвам, тате!
Не е лошо, бих казал.
Режи по-големи филии! Нали устройваме празненство?
Но тези са както обикновено.
Да, разбира се.
Както обикновено.
Морийн, скоро ще можеш да режеш хляба на филии,
дебели колкото вратата, ако поискаш !
Ще имаш хубави нови дрехи и вече няма да трябва да работиш !
Ще забогатеем ли, тате?
Кой знае?
Патрик!
Чакай малко.
Виж колко са мръсни ботушите ти! Почисти ги!
Влакът ще дойде и няма да има кой да посрещне майка ви!
Майка ни умря преди шест години!
Хайде, върви, че наистина ще закъснееш !
Чакай малко, тате! Как ще я позная?
Не можеш да я сбъркаш, Патрик. Тя е... млада...
и красива, и...
истинска дама...
""За пътуването ще нося черна рокля и...
същата сламена шапка, която носех при запознанството ни.""
Ще извадя прясна вода от кладенеца.
Морийн! ! !
А тоя хлапак какво да го правим, Франк?
Е, щом вече ми каза името...
Ваши ли са куфарите, г-жо? - Да.
Донеси и другите два, Рейф! Ние ще ви ги носим, г-жо.
Значи в мелницата има работа?
Имаше вчера. Защо не каза на брат си?
Здрасти, дядка! - Здравей, Бил! Ето ме пак.
Хайде, давай по-живо!
Размърдайте се, червенокожи воини!
Имам цял влак за разтоварване!
Смъкни първо двете чанти с храната! Хайде!
Как се казва мястото, където отивате?
""Сладка вода"".
Фермата на Брет Макбейн.
Макбейн? А, оня упорит червенокос ирландец,
дето от години трупа пясък в онова затънтено място!
""Сладка вода"", значи? Само щурак като него
би нарекъл оная пустош ""Сладка вода""!
Малко по-надясно. По-високо!
Чак дотук стигнаха с проклетите си релси!
И тук ни настигнаха, а, Лафайет? Дий!
По-бавно, бе! Какво ти става?
Пазете се там долу!
Защо спираме? Казах ви, че бързам!
Нали и влаковете спират?
Какво ще желаете, г-жо?
Чаша вода, ако може.
Вода ли? Тая дума е като отрова по нашите места
още от времето на потопа!
Значи никога не се миете? - Разбира се, че се мием!
Може ли да ползвам мястото, където се миете?
Разбира се! По една случайност ваната е пълна!
И имате късмет - тази сутрин в нея се изкъпаха само трима!
Един по един или и тримата наведнъж?
Явно сте свикнала на разкош?
Сигурно сте от някой голям град на Изток?
Ню Орлеанс.
Били ли сте там?
Не. Но имам там братовчедка, държи един бар...
Едно шише!
Само да свириш ли знаеш или и да стреляш?
Можеш ли да изтръгнеш музика от този инструмент?
Стани!
Ей, ти!
Ти не можеш да свириш !
Опитай с този.
Вземи го!
Хайде де!
Тук!
Браво!
Шайен, мислехме, че няма да дойдем навреме!
Няма нищо. Идвате тъкмо навреме...
да погребете ескорта ми!
Ако бях чакал вас, сега вече да съм в затвора!
Пистолетът.
Интересуваш се от мода ли, Хармоника?
Видях три такива шлифера, чакаха един влак.
В шлиферите имаше трима мъже.
Е, и?
В мъжете имаше три куршума.
Налудничава история, Хармоника.
Поради две причини. Първата,
никой по тия места няма куража да носи такива шлифери
освен хората на Шайена. И втората,
Хората на Шайена не ги убиват!
Това изненадва ли те?
Да.
Е, разбираш от музика и можеш да броиш.
Чак до две.
И до шест мога, ако трябва.
И вероятно по-бързо от теб.
Точно така, давай! Свири, Хармоника!
Свири, та да не дрънкаш глупости.
Само внимавай да не свириш фалшиво.
Така ли?
Та моята братовчедка постоянно ми пише да ида в Ню Орлеанс.
""Ела ми помогни с бара, ще натрупаш куп пари!""
Ама големият град не е за мен. Пълен е с бързи мъже и леки жени.
Да прощавате, г-жо, ама не ща!
Вече съм твърде привикнал към простичкия провинциален живот.
Това ли е Тими?
Да.
Мили Боже!
Точно в деня...
в деня на сватбата ви!
Горката малка госпожичка!
Госпожа.
Г-жа Макбейн.
Но ние всички... мислехме, че...
Зная. Това щеше да бъде изненада.
Брет Макбейн и аз се оженихме преди месец
...в Ню Орлеанс.
""Аз съм Възкресението и Живота. Който вярва в мен,
макар и мъртъв, ще живее. Който живее и вярва в мен,
няма да умре никога."" Амин!
Г-н Дийн! Какво търси той тук?
Намерих това окачено на гвоздей до вратата.
Не може да се каже със сигурност, но това е нещо като почерк.
Почеркът на Шайена!
Но защо? - Не се тревожете, г-жо Макбейн.
Ще ги накараме да ни кажат, преди да ги обесим!
Да тръгваме!
Хайде. Да се връщаме във Флагстоун.
Не, Сам.
Ти върви.
Не бива да оставате самичка тук.
А защо не? Това е моят дом.
Знаеш ли, Смотко,
нещо съм ти ядосан.
Франк не дойде на срещата.
Изпрати трима приятели. - Не знам нищо, кълна се!
Само уредих срещата, както поиска ти!
Не знам защо Франк не е дошъл!
Защото е бил у Макбейн!
Не, Шайенът ги е избил! Всички го знаят! Имаме доказателства!
Това е един от редовните номера на Франк -
да фалшифицира доказателства.
Нищо не знам, кълна се!
Аз само уредих срещата!
Кълна се, нищичко не знам!
Кой е там?
Сварила ли си кафе?
Направи го.
Не съм мигнал изобщо!
Неколцина фъшкии в черно ме преследваха цяла нощ.
Да, ама аз ги оставих насред пустинята.
Ако имат късмет, ще се доберат до вкъщи след три дена.
Остави на мен. Ти приготви кафето.
Искат да ме обесят, тия черни гарвани!
Идиоти!
Бих убил всеки, но не и дете!
Все едно да убиеш свещеник! Католически свещеник, де.
Да, светът е пълен с хора, които мразят Шайена.
Аз не съм гадното копеле, за което ме смятат хората.
Разбира се...
ако някой си науми да ме убие,
това ме вбесява!
А вбесеният Шайен...
не е приятна гледка -
особено за една дама.
Но ти си твърде умна, за да ме вбесяваш.
Значи тук съм извършил убийствата, а?
Не виждам нищо, което да струва и пукната пара!
Ако някой се е предрешил с дрехи като моите,
за да могат да ми надянат ей туй на вратлето -
това не ми харесва,
но мога да го разбера.
Онова, което не разбирам,
е защо?
Нито пък аз.
Но явно си потърсила доста усърдно отговора.
Ами ако тук някъде има цяла купчина отговори -
кръглички, жълтички,
знаеш ги, нали?
Като ги чукнеш в камък, и те казват ""дзъннн!""
Може би.
Но не можах да ги намеря!
Между другото -
знаеш ли нещо за един, дето свири на хармоника?
Той е човек, който се запомня.
Вместо да говори, свири.
А когато е по-добре да си свири, говори.
Знаеш ли, г-жо, когато си убил 4-ма, лесно е да ги направиш 5!
Разбира се, нали си майстор в това!
Г-жо, ти май не схвана мисълта ми.
Разбира се, че я схванах!
Ето ме съвсем сама в ръцете на бандит, който е надушил пари.
Ако искаш, можеш да ме проснеш на масата,
дори да повикаш хората си! Е, никоя жена не е умряла от това!
Когато свършите, ще ми трябва само една гореща вана
и ще стана същата, каквато съм била преди!
Само с още един мръсен спомен!
Поне правиш хубаво кафе.
Страхотно! Поздравления!
Кажи ми - беше ли необходимо да убиваш всички?
Казах ти само да ги стреснеш !
Хората се стряскат по-добре, когато умират!
И каква бе ползата от глупавото ти клане?!
Сега се появи пък жената на Макбейн!
Е, това не го очаквах. Случва се в нашата професия.
Да кажем, че просто не съм го предвидил.
Нямам време за изненади, Франк! Знаеш го!
Качих се на влака от Атлантическия океан
и преди да са изгнили очите ми,
искам да видя синевата на Тихия през този прозорец!
Зная къде се качихте. И аз бях там, нали помните?
Взехте ме да премахвам малките препятствия по линията.
Имаше едно-две такива,
но въпреки това изминахме дълъг път, и то доста бързо.
И туберкулозата на костите се движи бързо!
Не се правете на болен пред мен, г-н Мортън!
Запознахме се, когато още само накуцвахте.
Ден след ден гледах как парализата пълзи все по-нагоре.
Всеки нормален човек досега би си пуснал куршум в мозъка.
Но вие - вие станахте само малко по-припрян!
Иначе изобщо не сте се променили!
А ти си се променил, Франк, и то доста.
Някога лично се грижеше за проблемите -
а сега повече гледаш да стоиш отзад!
Накрая ще вземеш да раздаваш заповеди.
Защото вече не ми се ще да ви оставям сам задълго.
С всеки ден все повече ще ви е нужен някой,
който да стои до вас като приятел.
Или като партньор, а?
Как се чувстваш, седнал зад това бюро, Франк?
Почти както когато държа пистолет -
само че много по-могъщ.
Виждате ли...
покрай вас и аз започвам да обмислям големи планове!
Историята с Макбейн...
ми навява разни идеи.
Жал ми е за теб, Франк. Полагаш всички усилия,
но никога няма да успееш да станеш като мен.
И защо? - Защото...
има много неща, които никога няма да разбереш.
Това е едно от тях.
Виждаш ли, Франк, има много видове оръжия
и единственото, което може да надвие твоето, е това.
А сега - ще се върнем ли към малкия ни проблем?
Оръжията ми може и да ви се виждат простички, г-н Мортън,
но те все още правят достатъчно големи дупки в малките проблеми.
Много скоро вдовицата Макбейн вече няма да е проблем за нас.
Събуждаш се някоя сутрин и си казваш, ""Свят, вече те опознах.
Отсега нататък за мен няма изненади.""
И тогава срещаш добър човек като този -
с ясни очи и силни ръце - който иска да се ожени за теб,
а това не се случва често. Казва и че е богат, което не вреди.
И ти си мислиш, ""По дяволите Ню Орлеанс!
Ще кажа ""да"" и ще ида да живея сред прерията.
Ще му родя три-четири деца,
ще шетам из къщи или нещо друго - какво пък толкова!""
Господ да се смили над душата ти, Брет Макбейн,
макар че ще му бъде малко трудно да я измъкне от ноктите на Дявола.
Все пак бих се обзаложил, че е оставил пари тук някъде.
Ако ги намериш, твои са!
Г-жа Макбейн се връща при цивилизацията -
без съпруг, но с голямо бъдеще!
Ти заслужаваш нещо по-добро.
Последният човек, който ми каза това, е погребан там отвън.
Знаеш ли, Джил, напомняш ми за майка ми.
Тя бе най-голямата курва в Аламеда,
но и най-добрата жена на света. Който и да е бил баща ми -
за час или за месец - трябва да е бил голям щастливец.
Какво искаш?
Шайенът е прав, щом си убил 4-ма, лесно е да ги направиш 5.
Сега не е време да си ходиш.
Донеси ми малко вода.
От кладенеца!
Обичам я прясна.
Когато чуеш странен звук, хвърли се на земята.
Звук ли? Какъв звук?
Ето такъв!
Не само свири, а можел и да стреля!
Добро утро, г-жо Макбейн! Какво ви води в града?
Може и да не помните, но вчера на погребението...
Спомням си много добре! - Мога ли да направя нещо за вас?
Да.
Срещни се с Франк и му кажи, че знам всичко.
Защо всички ме преследват заради тоя Франк!
Не го познавам, никога не съм чувал за него!
Искам само да ме оставят на мира!
Кажи на Франк, че искам да преговарям с него - лично!
Казах ти да не идваш тук, каквото и да става!
Каквато и работа да имаш с Франк, вършете я по-далеч оттук!
Зная, г-н Мортън. Но когато онази жена ми каза, че знае всичко,
реших, че най-важното е веднага да ви го кажа!
А не помисли ли, че може да е номер?
Да, но аз много внимавам, Франк.
Никой не може да ме проследи. Това е първото, което научих
от работата си с теб - да чувам и да виждам невидимото.
Трябва да се научиш да живееш, все едно че той не съществува!
Познаваш ме отдавна, Франк. Знаеш, че можеш да ми се довериш.
Смотко...
Как мога да вярвам на човек, който носи и колан, и тиранти?
Та той не може да се оправи дори със собствените си панталони!
Да се махаме оттук!
Последна спирка.
Да.
Качи го на влака!
Завържи го!
Чакай, Франк! Аз мога да...
Значи никой не те е проследил, а?
Не, Франк, трябва да ми повярваш !
Значи мога да ти вярвам, а? - Мога да ти обясня! Не знаех...
Слизай! - Не, не, Франк!
Слизай, казах!
Франк, чакай!
Нали ти казах да си мълчиш !
Къде са Лоугън и Джим? Погрижиха ли се за жената?
Някой се е погрижил за тях. Намерихме ги мъртви във фермата,
а жената беше изчезнала.
Приятелите ти ги гони висока смъртност, Франк.
Първо трима, после още двама.
Значи ти си тоя, дето си урежда срещи.
А ти пък си онзи, който не ги спазва.
Какво искаш? Кой си ти?
Дейв Дженкинс.
Дейв Дженкинс е мъртъв много отдавна!
Колдър Бенсън.
Как ти е името? Бенсън също е мъртъв!
Ти знаеш най-добре, Франк.