ЧЕРВЕНО
Глух ли си? Мърдай!
Да не си глух! Гледай къде ходиш!
Махай се! Спираш движението.
Махни се от платното!
Какво искате от мен? Кажете му на него!
Тъп идиот!
Не виждаш ли, че завивам, тъпако! От село ли идваш?
-Внимавай, има стъпало. -Ти си глух идиот.
На мен ли говориш?
-На мен ли говориш, тъпако? -Уоли, не започвай!
-Остави го да си говори. -Върви на дяволите!
Чух го вече, простак. Нещо ново да кажеш?
На кого говориш?
Кажи още една дума. Само една.
-Ела! -Тъп идиот!
Ела тук!
-Не говори глупости. -С кого се биеш сега?
Престани! Хайде.
-Има стъпало. -Върви по дяволите!
Слизаме надолу.
Защо се правиш на ястреб, когато си сляп като къртица?
-Нямам чувството, че се правя. -Правиш се.
Ти си напълно луд с манията си да минаваш за бял.
Как? Не съм ли бял?
-Седни. -Това е скандал.
Какво значи, че не съм бял?
Защо не си ми го казала преди?
-И това от собствената ми сестра! -Сядай.
Боже мой! Толкова неща трябва да изменя.
Трябва да се отпиша от уроците по плуване.
Какво ще кажат в клуба? Не съм бял!
Така изглежда.
Боже мой, ти си права!
-Господи, помогни ми. -Баща ни знае ли го?
Двадесет долара за първо и второ място на Стоножката.
Благодаря. Само за момент.
Каза, че няма да залагаш повече.
-Знам, но искам моите 50 долара. -Дължиш и на букмейкъра!
-Без конско, дай ми парите. -Това са последните от мен.
-Знам, само 50 долара, моля те. -Край на залагане след 3 минути.
И 50 долара за победа на Стоножката.
Давай, Стоножке. Ще успееш.
Давай, кучи сине!
-Кой спечели? -Не е Стоножката.
По дяволите!
Не трябваше да напускаш работата си.
Отнасяха се с мен като със сляп.
Опитай друго! Не можеш да стоиш без работа.
Г-н Лайънс!
Какво ли му говоря?
Пожарният инспектор...
иска да събирате хартиите.
Много опасно.
Голям пожар.
Трябва да почиствате преди затваряне.
Г-н Хъдлестън...
в това здание пълзи гадният слух, че съм глух.
Не знам кой го е пуснал, но не ми харесва.
Моля ви да го прекратите.
Чувствам се като идиот.
Не се безпокойте за пожарния инспектор.
Идва тук само за рушвети.
Не четете ли по устните? Казаха ми, че гледате устните.
Чувствам се пълен идиот.
Особено в последния четвъртък на месеца.
Не мога да завия наляво. Ще обиколя и ще спра отсреща.
Няма никъде да паркираш. Спирай тук до тротоара.
Какво говориш?
Не съм бебе и нямам нужда от бавачка.
Само ме насочи.
Да те насоча?
Луд ли си? Взимай си бастуна, или няма да стигнеш отсреща.
Не. Махай го.
Нали чувам?
Трябва ми само детектора.
Искам да те видя.
Дръж.
Благодаря.
Желая ти успех.
Извинете, господине. Хубав ден, нали?
Дотук всичко мина гладко.
Ще те чакам пред блока.
Не се движи преди да чуеш сигнала на детектора.
Чакай сигнала. Чакай сигнала.
Добре. Благодаря.
Ще ми помогнете ли да пресека?
Да, хванете ме под ръка.
ЧЕРВЕНО
ЗЕЛЕНО
Да вървим.
Как се справям, како?
Страхотно. Нямаш равен.
Много ви благодаря.
Няма за какво.
За мен е удоволствие.
Като разходка в парка.
Ето ви, здрав и читав. Ако ви трябвам, извикайте ме.
Мога ли да ви помогна?
Прочетох обявата във вестника.
"Търси се продавач. С чувство за хумор."
Вие ли сте собственикът?
С кого говорите?
Ето ви и вас! Вижте.
Пак тези контактни лещи.
Търся г-н Дейвид Лайънс.
Аз съм Дейвид Лайънс.
Приятно ми е, Дейвид.
Прочетох, че търсите човек с изискана култура.
Висок, тъмен, красив.
Три от тези качества ги имам.
Малко съм нервен.
Искам наистина работата.
Страхотен продавач съм.
Аз съм Дейвид. Какво желаете?
Каква игра играем?
На Сивата 3она ли?
Да има тук марсианци, които искат да говорят с г-н Лайънс?
Много сте духовит.
Наистина харесах много обявата във вестника.
"С чувство за хумор." Малко хора биха го писали.
Аз съм вашият човек. Ако ме искате, ето ме.
Какво желаете?
350 долара.
За какво говорите?
300 долара, но не по-малко.
-На мен ли говорите? -225 долара!
225 долара на седмица!
Добре, 200 долара. По-долу не слизам!
На кого говорите?
На теб говоря, тъпако!
Погледни ме в очите и го повтори!
Ако можех, щях да го сторя, но съм сляп.
Сляп ли си?
Да. Ще ме вземеш ли на работа?
Не знаех. Извинявай.
Сега го знаеш. Моя ли е работата?
Наистина ли си сляп?
Наистина. Да не си глух?
Да!
Аз съм напълно глух!
-Глух ли си? -Да, глух съм.
-Наистина ли глух? -Наистина.
Как знаеш какво казвам?
Чета по устните ти. Искаш ли още работата?
Само, защото съм сляп ли? Върви по дяволите!
Не искам помощ от глух тъпак!
Върви си тогава! Махай се оттук и ме остави на мира.
По дяволите, всички слепи! Кръгом и марш!
Така ми харесваш. Споразумяхме се за 300 долара.
За какво говориш?
Спри за миг. Почакай.
-Харесваш ли Харви Уолбангърс? -Харви кой?
Уолбангърс, мой приятел. Ще ти го представя по-късно.
Защото тази вечер, приятелче, ще празнуваме!
-Улучих ли? -Не, стената. Има подобрение.
Три Уолбангърс, Уоли.
Да пийнем!
-Къде е приятелят ти? -Трябва да пристигне.
Ще ви хареса. За твое здраве, Сали. Сали?
И най-вече, за твое, Лесли, затова, че черпиш.
Удоволствието е мое.
Как изглежда приятелят ти?
Не съм го виждал, но мирише на хубаво.
Мисля, че е до вратата.
-Ей, тук. -Тук съм.
Запознай се с моите скъпи приятелки. Това е Сали.
А тази хубава дама отляво...
-е Лиза. -Лесли.
Моят скъп приятел, Дейвид Лайънс.
Уоли ни каза, че имате съвместен бизнес.
-Добър късмет. -Какво казва Уоли?
Няма да говорим за работа сега. Да говорим за Харви Уолбангърс.
С когото ще ме запознаеш ли?
-Ей, простак. -Моля?
За кого се мислиш, бе?
Дейвид Лайънс. Ти трябва да си Харви. Уоли ми говори за теб.
Палячо. Махай се от сакото ми!
Слушай, нищожество, внимавай или скоро ще се върнеш вкъщи.
-Не го настъпих нарочно. -За кого се мислиш?
Твоята приятелка ли е?
Виждам, че се разбираме.
-Изправи се. -Изправен съм.
Чакай малко. Приятелят ми е...
Наемен убиец! Ето какво съм.
Опитен наемен убиец!
От Специалния отдел.
Когато бях в армията...
мацетата от Специалния отдел си ги изяждах на закуска.
-Изяж го този! -Огромен е.
-Ако чувам къде е, ще го улуча. -Ще ти разбие кратуната.
Млъкна, а?
Хайде, приказливко, кажи нещо.
Да се бием. Снощи излязох със сестра ти.
Добре, тъпак.
Добре си, шампионе. Приближава се.
Чакай мен за първия удар.
Приближава се, Уоли.
По-ниско. Малко по-нисък е от теб.
Дръж ръцете си сякаш сочат 12 часа.
11:00!
Кръг надясно.
Наляво.
И надясно.
Кръг наляво!
Стой!
Приготви се. 1:00!
Добре. 12:00!
Три без пет. Обърках се!
Кръг наляво.
-Затваряй си устата. -Надясно.
Удряй! 11:00!
-Какво? -Прочети моите устни, идиот!
Разбрах.
1:00!
Копеле!
Не ти ли стигна?
-Как си? -Великолепно!
Трябва да прекарваме повече време, забавлявайки се.
Приятно е да си починеш след работа.
Ще ме вземеш ли на работа?
Зависи...
от това, как ще свърши пердахът.
Купих си голяма бутилка шампанско.
Струваше 45 долара.
Накарах сестра ми да ме закара на плажа.
Седнах на пясъка и започнах да пия...
и да се оглеждам, за да видя дали хората ме виждат, че плача.
Тогава разбрах, че хич не ми пука. Нямаше да ги видя!
И взех решение.
Нямаше да си пилея живота, ядосвайки се.
Тогава реших, че сляп или не...
щях да си остана същият идиот, какъвто винаги съм бил.
Сигурно и ти си стигнал до този извод, нали?
Не.
Как щеше да станеш актьор, като си глух?
Не съм се родил глух.
Боледувах от скарлатина в гимназията.
Преди осем години загубих окончателно слуха си.
Защо престана с актьорството?
Бърках репликите, защото актьорите се обръщаха...
с гръб и не можех да чета движението на устните.
Разбраха ли го?
Не, мисля, че никой не знаеше.
Просто се изнервих.
Откога не си чукал?
Ядеше, не видях. Откога, какво?
Чукал! Последният път, когато си чукал!
Тъжна история.
Минавай на следващия въпрос.
Не ми се разправя.
Къде е жена ти?
Мисля, в Кливлънд. От осем години не я виждам.
Красива ли е?
Много красива.
Прекрасна, знойна жена.
И изведнъж един ден...
се превърна в това изумително същество, което можеше да яхне...
метла и да полети.
Действително можеше да полети.
Мисля, че и аз съм бил женен за нея едно време.
Светът е малък.
Смешното е, че това се случи...
точно когато съвсем оглушах. Не е ли съвпадение?
Невероятно. Кой би повярвал?
Очакваш ли още нещо от живота?
Да не стана за смях.
Само това ли желаеш?
Изпитвам ужасен страх...
от това, че бих могъл да сгреша...
и всички наоколо ще стоят...
и ще ме зяпат.
По дяволите!
Трябваше да те срещна преди осем години.
Мога да реша проблемите ти за десет секунди.
За десет секунди?
За десет секунди, ако ми имаш доверие. Вярваш ли ми?
Разбира се.
Ти си красиво копеле.
Благодаря. Много си мил.
Как се чувстваш? Добре ли?
Приличаш ми на глупак.
На малоумен.
Както виждаш, животът не е тъй сложен.
-Кога пристигат следващите? -Всеки момент.
Ето камионът, който ги носи.
Отивам да взема отверка.
Тук ли е слепият?
Къде е слепият тип?
-Кого търсите? -Къро. Уоли Къро.
Аз съм неговият букмейкър. Дължи ми пари.
Чака пратка. Ще бъде тук след малко.
Този там отпред ли е?
Ще отида при него.
Почти забравих. Имам нужда от...
-Не е отворено още. -Разбирам, но ми трябва нещо.
Боли ме стомахът. Какво е това горе?
-Това против киселини ли? -Да.
Каква е разликата между двата препарата?
Разликата ли?
Бъдете така любезен, да ми прочетете етикета.
-Искате аз да ви го прочета? -Да, не виждам добре.
О, Господи.
"Съдържа калциев бикарбонат, действащ против киселини..."
Къде мислеше да отидеш?
Вземи го. Честна дума, не исках да ви изиграя.
Беше ти казано да го предадеш на летището.
Помислих, че ме следи полицията.
Не исках да се приближат до г-н Съдърланд.
Ти ще му го кажеш.
Сам ще му го кажеш. Колата ни чака навън.
Ако дойда ще ме убиете.
Ще умреш и ако не дойдеш с мен.
"Газовете, заспрени в стомаха, причиняват парене...
"киселини и чувство на преяждане и насищане.
"За разлика от обикновените противокиселинни...
"симетиконът бързо освобождава газовете...
"до пълно облекчаване." Чувствам се като реклама.
Какво беше това?
Почакай.
Какво да чакам! Стори ми се, че чух...
Какво става? На жмичка ли играем?
-Този тип е мъртъв. -Уоли, тук има пистолет.
Не го пипай!
На място!
Хвърли го! Казах ти, хвърли го!
-Какво казва? -Оръжие ли имаш?
Да.
Хвърли го. Захвърли го.
-Стой там! -Не мърдай!
-Не стреляй! -Не мърдайте или сте мъртви.
-Чакайте. -Затваряй си устата!
Моля, не бъдете груби.
Тръгвайте.
-Нямам нищо общо с това. -Тръгвайте!
Той дойде за лекарство.
Поиска да му прочета указанията, вярвайте ми.
Не го познаваме.
Уоли, вземи парите от кутията за пурите.
Извинете, няма ли друг начин, по който да се изясним?
Мога ли поне да си взема якето?
Чакай. Ние ще го вземем.
Уоли, кажи на г-н Хъдлестън да заключи.
Тръгвай.
Не можете да докажете, че е стреляла тайнствената жена.
Не, но ако е невинна...
защо си отиде веднага след изстрела?
-Това е вярно. -Гетлин.
Каква е тази история? Комисарят ме изтормози!
Цялата история изглежда много слаба.
Глухият не е сигурен за жената.
Слепият е чул изстрела, но не може да идентифицира.
Много си мек с тях.
Грешката ти е, че взимаш всичко присърце.
Ще се занимая аз с това.
Сега ще престанете да го усуквате и ще говорим сериозно.
Твърдите, че е имало жена.
Имаше ли жена?
Извинете, на мен ли говорите?
На вас говоря, ами на кого? Имаше или нямаше?
Имаше или нямаше какво?
Жена.
Усетих дамски парфюм, но не видях жена.
Какво ще кажеш ти, умнико? Имаше ли или нямаше жена?
Какво искаш да ти правя, специален разпит ли?
Глух е. Трябва да говорите пред него.
Не ме разигравайте! Имаше или нямаше жена?
-Сериозно ли казвате? -Страшно сериозно.
Ежко Бежко бил жена?
Какво казва този идиот?
Той разбира, гледайки устните. Вие говорите ужасно бързо.
Имаше ли...
жена...
на мястото?
Да.
Имаше...
жена...
на мястото.
Защо говори така?
Защото е глух...
а не глупав.
Какво можете да ми кажете за жената?
Имаше най-прекрасните крака, които съм виждал в живота си.
Да, и миришеше хубаво.
Не ми казвайте, че не сте чули нищо, защото той е чул!
А вие, че не сте видели нищо, защото той е видял!
Взети заедно, сте видели и чули всичко.
Едно нещастно копеле е убито, тъй че, започвайте да отговаряте.
-Капитане, извинете. -Какво има?
Проф. Кесуда има балистичния доклад.
Какво намерихте?
Мога да докажа на съдията, че и двамата са имали менс реа.
Какво, по дяволите, значи менс реа?
Това е съдебен термин.
Значи, че сте имали престъпна умисъл.
-Добре, да вървим. -Менс реа?
Сложете им белезниците.
Как сме я хванали тази менс реа?
-Не се безпокой. -Хайде, ще ставате ли?
-Може би от преливане на кръв? -Ставайте, за Бога!
Моля, станете.
Може ли да се заразиш без преливане на кръв?
Глупак, глух е! Трябва да говориш пред него!
Лабораторията потвърди, че е оръжието, с което е стреляно.
И двамата използваме презервативи? Как е възможно?
-Искам адвокат. -Това не е всичко, г-н Къро.
-Искам лекар. -Намерихме нещо...
в апартамента на убития г-н Ското.
Джо Ското!
Намерихме вашето име на разписка в портфейла му.
"У. Къро, дължи 2 800 долара."
-Да му дължа пари ли? -Лошо ми е.
Дължите му 3 000 долара, той идва да ви счупи главата...
а вашето гадже го убива.
Той не ми е гадже.
Менс реа!
Господи! Не!
Чекова книжка.
Нож.
Формуляри за конни състезания.
Чифт гащи.
И билет...
за Ел Пазо, Тексас. Няма я!
Никаква монета.
-Не трябваше да го убивам. -Случило се е.
Знаем, че я имаше на летището, прехвърлил я е някъде.
Човекът, който отваря новата лавка, се казва Дейвид Лайънс.
Говореше на Ското, когато пристигнах.
Може ли да те познае?
Не, не ме видя, освен това е глух.
Глух ли?
А другият е сляп.
Глух? Сляп? Шега ли е?
Не е шега.
-Говорих с домакина на блока. -Да ги посетим тогава?
В затвора са.
Да ги измъкнем оттам.
Така, г-н Лайънс, искам хубава снимка анфас.
После в профил.
Готов ли сте?
Тук сме защото дължиш 2 800 долара на това влечуго, така ли?
Гледайте направо, моля.
Надявах се, че отбора на Крикс щеше да бие Бостон.
Кажете на приятеля си да гледа направо.
Гледай направо.
-Защо ти трябваше букмейкър? -За кредитите.
-Гледайте направо, моля. -Никой друг не ми дава кредит.
-Гледай направо. -Кажете му да не мърда, моля.
Не мърдай.
Какво прави?
Стои неподвижен.
Но да не гледа вас, а мен!
Гледай в апарата.
Идеално. Кажете му да стои неподвижен.
-Какво? -Стой неподвижен.
Тази ми скъса нервичките.
Защо прави така?
Искам само да погледне в апарата.
-Не гледа ли в апарата? -Не!
Не бях разбрал.
-Какво? -Гледай в апарата.
Така е добре. Неподвижен.
-Трябва да реши какво иска. -Идиот!
-Какво казва, идиот или компот? -Идиот.
Защо ще казва компот?
-Това е пълна безсмислица. -Махнете го оттук. Веднага!
Свърших, ще ви снимам, когато спите.
Всичко ще се уреди. Когато намерят жената ще ни пуснат.
Коя жена? Не търсят никаква жена.
Имат убийците. Нас. Изгубени сме!
Капитане, честно...
-Добре ли сте? -Какво ви става?
Не можете ли да ходите? Трябва да ви носим ли?
Нищо не искам от вас.
Той е сляп, а сте му сложили белезници!
Хайде, за Бога!
Добре, махнете му белезниците, докато не е срутил сградата.
Не ми съчувствайте.
Доволни ли са всички сега?
Още ли сме приятели? Хайде, да вървим.
Водя ти Лайънс Дейвид, Къро Уолас, заподозрени в убийство.
Адвокатите му са тук.
-Чии? -На Дейвид Лайънс.
Моите адвокати ли?
Може би искате да се уверите, че не сме били брутални?
Ще ви го оставя след като сложи отпечатъците. Натиснете тук.
-Знам, че не ни познавате. -Дясната ръка, моля.
Кантората ни защитава блока, в който е вашият магазин.
Изпратиха ни, за да опитаме да ви освободим под гаранция.
-Прекрасно. -Хубава изненада.
Могат да ви задържат само 72 часа преди обвинението.
Ако имаме късмет, в пет часа ще бъдете навън.
Простете, но слепотата и глухотата са нашите козове.
Не се безпокойте. Използвайте ги.
Ще се видим много скоро.
Извинете, госпожице, срещали ли сме някога?
Не, не вярвам.
Парфюм Шалимар ли използвате?
Да.
Имате забележителен нюх.
-Благодаря. -Довиждане.
Никога не съм виждал по-красива жена.
Дамата има стил. Много опасна.
Бих искал да чувам този глас, когато си лягам.
О, Господи.
-Краката. -Мога да си представя.
-Краката! -Разбира се, краката.
-Тя е! -Убийцата ли?
Капитане, тя е жената, за която ви казах!
-Тя е вашият адвокат, нали? -Не е моят адвокат.
Сега пък не е адвокатът ви! Нищо не разбирам.
Не е адвокатът ми! Това е жената, която търсите!
Защо не я описахте преди?
Защото я видях в гръб.
Когато се обърна и видях краката й, разбрах, че е тя.
Това е жената, която търсите! Спрете я!
С малко късмет, към 5 часът, ще са наши.
-Изглеждат добре. -Като вчерашното пиле.
Или тук, обвинени в убийство, или в ръцете на убиеца.
Освен, ако не си опитаме късмета.
-Съгласен ли си? -Хайде, момчета, да тръгваме.
-Да или не. -Да.
Хайде, водете ги.
Хайде, да вървим. Извинявайте.
Басирам се, че ще им хареса мястото, където ги водим.
Ще видите, че ще научите набързо испански език.
Чувал съм, че там правят чудно...
фрикасе с дробчета и ананасов сос. Приказно.
Пълен купон.
Кажи ми кога.
Сега!
-Какво има? -Демонстранти.
Демонстранти ли? Добре. Да се присъединим.
Влез между тях.
СВОБОДЕН ИРАН
Извинете, господине. Може ли да ни кажете нещо?
-Как се чувствате свободни? -Прекрасно.
Ще можете ли да спрете Хомейни?
Комедията ли? Ако е добра, защо да я спираме?
Чели ли сте Норман Къзинс?
-За имунната система? -Кукло, хайде. Комедия.
Кога ще го предавате? Искам сестра ми да го запише.
Благодаря.
Както можахте да чуете, проблемът е много комплициран.
Как ни се изплъзнаха един сляп и един глух?
Това ще се отрази на досието ми. Копелета!
Искам ги! Веднага!
Успокойте се. Ще ги хванем.
По-добре за нас да ги хванем!
Внимавай.
Завий наляво.
Чакай. Опитай да отвориш вратата. Има дупка на нея.
Сложи вътре пръста си и дърпай.
Има уличка!
Надясно. Следвай ме.
Внимавай. Има уличка надясно.
Внимавай. Завий надясно.
Има друга врата.
Отворена е. Влизай.
Къро е сляп. Повтарям, сляп.
Лайънс Дейвид, 1 м 78 см. Бял.
Руса коса. Лайънс е глух. Повтарям, глух.
Да се направят блокади в целия Манхатън.
Всички полицейски коли, да отговарят моментално.
Как може такова красиво същество да убие някого?
Внимавай. Счупеният капак е пред теб.
Чакай малко.
Дръж ми главата.
Благодаря.
Добре ли си?
Много ви благодаря.
Казаха да се обадя след десет минути.
Съдията точно излиза от съда. След половин час ще са наши.
Оттук, Уоли.
Не ме води.
-Не ме води! -Какво?
Търсят един сляп и един глух.
Трябва да се отдалечим оттук.
Няма да успееш. Ще си строшиш главата.
Не, ако чувам стъпките ти.
-Ако чуваш какво? -Тропай. Ще следвам шума.
Така ли?
По-силно! Чувам шума и те следвам.
Така е добре! Марш!
Господи!
Трябва да намерим метрото.
-Чувствам се смешен. -За мен си идеален!
Мисля, че трябва да ги убием. Трябва да го направим.
-Иначе ще ни идентифицират. -Съдърланд ще вземе решението.
Ако иска да ги убием, ще ги убием.
Важно е да ги измъкнем от затвора и да вземем монетата.
Г-н Къро? Как излязохте от затвора?
-Кой е? -Ние сме, вашите адвокати.
Шалимар.
Правилно. Шалимар.
Какво прави г-н Лайънс?
Страшно му се ходи на едно място.
Ако ти се ходи върви! Върви!
Не се безпокой за мен!
Иди сам! Ще те настигна!
Отивай, като ти се ходи! Разбра ли?
Не може всички да стоят около теб и да те чакат!
Отивай! Не се тревожи за мен, разбра ли?
Ще те настигна! Чуваш ли ме?
Разбира се, чувам те идеално.
Дойде на пръсти до мен. По дяволите.
Сега можеш да четеш по устните ми.
Да, мога.
-Отгатни кого срещнах днес? -Кого?
Уличниците ли?
Къде си се учил да четеш по устните? Под водата ли?
Убийците, г-н Лайънс.
Дайте ми монетата, г-н Къро.
За каква монета говорите?
Може би не знаят, че е у тях.
Извинете.
Хайде, да видим, дали ще я намерим.
Не знам какво търсите, но е малко по-надясно.
-Ето я. -Какво е това?
Рядка, златна монета, г-н Къро.
Много ценна. Г-н Ското я сложи в пурената кутия...
преди да почине.
През цялото време съм я имал ли?
-И сега? -Знаете какво си мисля.
Можем ли да си вървим?
Ще питам шефа и ще ви кажа.
-Кажи, мой човек... -Г-н Къро, без резки движения.
Много ли пари изкарвате с тази работа?
Да, г-н Съдърланд, държим ги. И монетата.
В колко часът се приземявате?
Връщам се утре сутрин към 8:37.
Ще отидем в Грейт Гордж и ще чакаме вашето обаждане.
Утре трябва да напуснем страната.
Не се притеснявай, скъпа. Всичко е наред.
Какво ще правим с тях?
-Чакам те в колата. -Не, ще ме вземеш на уличката.
-Довиждане, г-н Лайънс. -Надявам се да ви срещна отново.
Не вярвам.
Аз напускам страната, а вие ще бъдете убити.
Убити? Помислих, че няма да ни убиете.
-Съжалявам. Довиждане. -Почакайте.
Нямаме ли право на последно желание?
Какво желаете?
Ще ме почешете ли по носа?
Вие сте перверзна жена.
Благодаря.
Г-н Къро, вие какво желаете?
Предполагам, че за чукане не може и да става дума.
Така е, съжалявам.
Довиждане.
Да вървим, господа.
О, Господи, нищо не знаем за тази монета!
-Защо ще ни убивате? -Вие сте очевидци.
Не разбирам.
Защо ще ни убивате в уличката? Защо не, направо тук?
Защо не ни убиете тук?
-Добре. -Колко говориш!
Чакайте. Ще мълчим. Обещавам.
Моля ви, не го правете.
Дейв, престани да просиш.
Ще умрем достойно.
Искам само да знам колко е часът.
Каза, че искаш да знаеш часа ли?
-Да, колко е часът? -Твоят час удари.
Преди да умра, искам моят приятел...
да ми каже колко е часът.
Колко е часът?
3:00. Не още.
Не, 12:00. Чакай. 1 0 часът е.
Чакай! 12:00.
-Реши се! -12:00.
-Не, 11:1 5. -12:00!
-Беше време! -Бързо. Оттук.
Внимавай. Тясно е.
В обратната посока!
Тичай, Уоли! Хайде, Уоли!
-Какво става? -Стой зад колата. Клекни.
-Какво става? -Полицаи. Има блокада.
Тази кола е със запален мотор. Има ли някой?
-Полицейска кола е. -Знам. Празна ли е?
-Не мога да го направя. -Разбира се, че можеш. Идвай.
-Ръцете ми са завързани. -Кой ти казва, че ще караш?
-Трябва да изчезнем оттук. -И три метра няма да направиш.
Ще успеем. Влизай.
Уоли, ще претрепеш някого.
Аз държа кормилото, ти натискаш педалите.
-Каза ли нещо? -Аз на кормилото, ти на педалите.
Направо! Карай направо!
-Как се справям? -Не гледай в мен, а в пътя.
-Ако това те успокоява. -Наляво!
Централа, тук блокада четири!
Мразя да съм изигран.
-Искаш да умреш ли, глупако? -Полиция. Вън от колата.
-Покажете ми значката. -Ето я.
Преминаха през блокадата с една от нашите коли!
-Кой караше, по дяволите? -Мисля, че беше слепият.
Качвай се. Махнете бариерата.
Карай направо към Седмо Авеню.
Надясно! Спри!
Завий надясно! Не, направо! Наляво! Надясно!
Направо! Наляво! Наляво!
Караш по еднопосочна улица! Мъничко надясно!
Малко надясно. Малко наляво.
Къде отиваш?
Тези улици са неравни.
Караш по тротоара!
Какво беше?
3ащо не си седите вкъщи. Мамката ви.
-Приближи се до тях. -Опитвам се.
Наляво. Казах, наляво!
Завивай надясно. Надясно!
Крави!
В кланица сме и точно сега удари една крава.
Давай на заден ход.
И се спри!
Бавно наляво.
Опитай да се спрешдо тротоара.
Цепнах си хубавите панталони.
Сега мога да хвана кормилото. Мини над мен.
Не виждам.
-Не виждам. -И аз не виждам.
Не мога да карам, ако не дръпнеш седалката назад.
Намери ръчката и плъзни назад.
Намерих я!
-Какво стана? -Спасихме се на чудо.
-Благодаря. -Уоли, не виждам.
Махни си ръцете, не виждам!
Ще го хвана това копеле!
Стрелят ли по нас?
Нищо не чух.
Смаза ми топките!
Спирачките! Удари спирачките!
Къде сме?
-Плуваме към Ню Джърси. -По дяволите!
-Имам роднини в Джърси. -Радвам се за теб.
Ти успя да разбереш по устните й.
Да, успях.
-Какво каза? -"Ще ви я дам утре.
"Ще отидем в Грейс Джордж и ще чакаме вашето обаждане."
После каза: "Утре трябва да напуснем страната."
Трябва да намерим тази г-жа Грейс Джордж и да ги чакаме.
Съгласен ли си?
Съгласен ли съм? Разбира се.
Спечелил си доверието ми.
Грижиш се за мен.
Не ме оставяш в неволя.
Понякога животът с теб е малко отегчителен...
но това е нищо в името на прекрасното приятелство.
Много мило от твоя страна.
Наистина ли така мислиш?
След малко ще ти кажа какво точно мисля.
Засега съм малко задръстен...
от 7-те тона вонящ боклук...
в който ме набута!
Ето защо смърди!
Помислих, че си пръднал.
Затова не казах нищо.
Много си учтив. Благодаря.
2286, тук Централа. Съобщете координатите си.
2286, моля, отговорете. Край.
Може ли да побързаш? Трябва да заровим колата.
Боже мой, внимавай!
Успокой се. Добре се справям за слепец.
-Какво каза? -Казах, че добре се справям...
Знаеш ли какво? Писна ми да говоря на глух.
Сигурен ли си, че няма да ме чуеш, ако крещя в ухото ти?
Не знам. Никога не съм опитвал.
Наистина ли?
Изглежда странно след толкова години, но не съм опитвал.
Искам да опиташ. Опитай, Уоли.
Да опитаме.
Искам да ме слушаш.
Ще опитам. Отвори всяка пора.
Почувствай това, което казвам.
Искам да ме чуеш, разбра ли?
Сезам!
Чуваш ли ме?
Какво?
Боже!
Чух нещо! Чух гласа ти!
Чу ли ме?
-Чух гласа ти! -Чуваш ме, Дейв!
-Какво? -Чуваш ме!
Не, глупако!
Глух съм!
Сега разбра ли го!
Не съм ревльо.
-Ревльо си. -Знаеш ли какво си ти?
Сляп, егоистичен тъпак, който не признава, че нищо не вижда.
Не си признавам ли? Ти не си признаваш!
Това си ти: "Не съм глух.
"Чета по устните. Не ми казвайте, че съм глух."
Добре, по дяволите, аз съм сляп. Чуваш ли ме?
Едно пияно говедо ме заби с колата си в пожарен кран...
и останах сляп завинаги. Дадоха му 6 месеца условно.
И си казах, по дяволите. Няма да си тровя живота с това.
По дяволите и него.
Много ругаеш.
-По дяволите, прав си! -По дяволите.
Криво ти е. По дяволите.
Жена ти те оставя. По дяволите. Шефът те уволнява. По дяволите.
-По дяволите, всичко и всички. -Прав си, по дяволите.
Ти си късметлия, че реагираш така.
Аз не мога. Късметлия си.
Добре, по дяволите, промени се.
Лесно е да се каже.
За мен не е лесно. Аз съм сляп.
Да, но когато си на улицата хората те докосват.
Но ги е страх да докоснат един глух, за да не се заразят.
-Все едно, че сме прокажени. -Малко сме огорчени, нали?
Искам да приема, което мога или не мога да правя.
Не съм убеден, че ние двамата сме най-подходящите хора...
на света, които да залавят порочни, неморални убийци.
Глупости! Ти си актьор.
Ако не казваш, че си глух, или че аз съм сляп, ще успеем.
-Гарантирам ти го. -Ти ми гарантираш?
Така е. И ако не искаш да продължиш, ще го направя сам.
Нямам нужда ни от теб, ни от никого!
Разбрах много добре.
Пардон, г-н Надуто Лайно.
Отивам да си взема горещ душ и коктейл преди вечеря.
Чакай. Да се успокоим.
Желая ти приятен ден.
Предполагам, че ти и аз знаем...
По дяволите!
Как мислиш, че ще се измъкна от това тресавище?
Водата е ледена!
Върни се! Трябва да скрием колата!
Има стълба нагоре, Уоли. Три стъпала.
ДЕЙЛИ НЮЗ - СЛЯП КЪСМЕТ
Назад, Уоли, назад.
Завърти се. Едно, две, три и се завърти.
Много добре. Идеално. И бягай.
Платен разговор от Ървинг Джонсън. Ще поемете ли разхода?
Здравей. Познай кой е!
Само ми кажи, дали всичко е наред.
Великолепно. Искам те тук с колата.
Вземи пари, малко бира, по възможност, студена.
Вземи формуляр за конните надбягвания и бинокъл.
Къде си?
В малък мотел на автострадата...
на пет мили на запад от моста Джордж Вашингтон.
Централа, тук е Стили. Край.
Влиза в стая номер 18.
Сега.
Отвратително място за паркиране!
-Записана е в стая номер 18. -Къде е?
Ей, там.
Дай ми мегафона.
Говори полицията.
Обкръжени сте.
Давам ви 1 0 секунди, да излезете с вдигнати ръце.
Десет, девет...
осем, седем...
шест...
Каза ми, че е 18-годишна.
-...четири, пет... -Окръгът наистина брани закона.
...две, едно.
Добре, да вървим!
-По дяволите. -Не се безпокойте, ще ги хванем.
Претърсете наоколо. Трябва да са тук някъде.
За Бога, колко биха могли да се отдалечат?
Всички коли в готовност!
Да ги вземат дяволите.
Ще ги хвана.
Дейв, представям ти сестра ми, Адел.
Адел, представям ти скъпия ми приятел, Дейвид Лайънс.
Приятно ми е.
Ето я. Внимавай за колената си.
Трябва да намерим в телефонния указател тази г-жа Грейс Джордж.
Взимаме монетата, те тръгват по следите ни...
и ние ги чакаме с полицията.
Не би трябвало да има много Грейс Джордж в указателя.
-Искате да кажете курорта ли? -Не, жената. Ще й дадат монетата.
Грейт Гордж е известен курорт във Върнън Вали.
-Откъде знаеш? -За малко щях да се омъжа там.
Мисля, че Дейвид е уплел конците.
-Какво каза тя? -Каза, че си тиквеник.
ГРЕЙТ ГОРДЖ
-Съжалявам, всичко е заето. -Не е възможно.
Съжалявам. Всичко е запазено.
Съжалявам, но всичко е запазено за медицинския конгрес.
Идват от цял свят.
-Нямаме нищо свободно. -А ако някой се откаже?
-Каза, че нямало стаи ли? -Да.
Не мога да заведа съпругата си на мотел.
Задължени сме да държим резервациите до полунощ.
Очаквам още една двойка от Лондон...
един лекар от Швеция и друг от Германия.
Ще направим така. Ако не пристигнат до 1 0:00...
ще освободя стаите, но вие трябва да изчакате дотогава.
-Може ли да почакаме в бара? -Разбира се.
Здравейте, аз съм сляпа.
Може ли да ме упътите към дамската тоалетна?
Надясно...
Ще ви я покажа. Хванете ме под ръка.
Не, чакайте. Другата.
Ти си д-р Йохансон от Швеция.
Йохансон от Швеция.
Аз съм от Швеция.
-Моля, господа? -Аз съм от Швеция.
Сигурно д-р Йохансон.
Йохансон от Швеция. Аз съм швед, а вие сте сладурче.
Благодаря.
-Тогава, вие сте... -Д-р Кеселбаум.
Искате да кажете Кеселринг ли?
И името започнах да си забравям.
Вие сте най-чаровната жена, която съм срещал.
Движите се бързо, като колибри.
Отбягвате ли ме? Сигурно си имате крилца като Меркурий.
Вие сте една хубава, малка...
Ето го отново! Пак ще ме изтриваш, нали?
Имаше нещо от вечерята.
Ето.
Д-р Кеселринг, мисля, че кредитната карта не върви.
Има някакъв проблем.
Но приеха Америкън Експрес. Разбери ги, ако можеш!
"Носете я винаги с вас!"
Защо не попълните тези?
Тук, докторе.
На мен - моята, на теб - твоята.
Нямахме двойни стаи. Запазих апартамент с двойни легла.
Изхвърлете педалите оттам. Искаме да си починем малко.
Вземете ключа.
Елате, докторе. Трябва да си починем. Да направим малко нани.
Надявам се, че не хъркате или ще ви върна в Германия.
По-добре, отколкото във Филаделфия.
Радвам се, че момичето си спомни за сестрата.
Прати алармен бюлетин за арест.
Къде ли са се заврели?
-Не са отишли далече. -От тях очаквам всичко.
Тези типове започват да ме дразнят, Гетлин.
Успокой се, Емил.
Държавната полиция няма ли някакви вести?
28-годишна служба, жена и пет деца, а един сляп и един глух...
ме правят за резил.
Това е истината.
Сам-1. Край.
Мисля, че са те.
По дяволите.
Скриха се зад дърветата.
Там!
Да, те са. Влизат в сградата.
Кажи му да побърза. Не е лесно!
Дръжте я права. Не е лесно.
Знам къде е монетата, но той е в стаята.
Ще го накарам да излезе. Ти само вземи монетата.
Чакай, дай ми малко пари! Трябва ми нещо за обед.
Добре ли си, Дейв?
Неприятности.
Дайте ми стая 49, моля.
Какво?
Казах му, че ще имам неприятности с двойната тяга.
Не е краят на света, а само малък инцидент.
Вие имате щети, аз също. Оттеглете я от калника...
Не мога, той ще ме убие.
Застрахователен агент е. Трябва да попълним формуляр.
Не ме интересува, нямам време.
Момент. Застрахователният номер. Знам, че е тук.
-Благодаря за услугата. -Няма защо. Затова съм тук.
Сигурно съм оставил ключа на масата в трапезарията.
Да ви почакам ли?
Ще си полегна. Закусих обилно и се уморих.
Купих три картички и играх на лотото.
Много е за един ден.
-Пазете се. -И вие, Мерилин. Довиждане.
Тук съм.
-Обади се, ако идва някой. -Ще крещя като бесен.
Никой няма да дойде. Ти само вземи монетата.
Сигурна ли сте, че го настанихте в 357? Може би е сменил стаята.
Не е възможно. Нямаше други стаи, д-р Корнфелд.
Никакви смени. Ето го!
Д-р Йохансон!
Къде изчезнахте? Дойдох да ви взема.
Тежичък съм за носене.
Загубихте ли се, д-р Джохансон?
Йохансон. Бързо забравяме.
Да побързаме. Семинарът започва.
Не започваме без най-важния представител.
Ще го чакам. Когато дойде, ще сляза.
Шегобиец. Не знаех, че сте така духовит.
Желая да ви представя нашите гости...
четирима изтъкнати в своята област специалисти.
Д-р Сол Дженър, кардиология.
Д-р Харолд Орлоу, патология.
Д-р Рита Бенет, офталмология.
И известният шведски гинеколог, за пръв път гостуващ в САЩ...
д-р Конрад Йохансон.
Не мърдайте.
Отдалечете се от масата или ще ви пръсна черепа.
Бързо!
Горе ръцете.
Хайде. Ръцете над главата.
Двете! И двете!
Красива сте.
Наистина сте красива.
Това е най-хубавата ми любовна връзка от години.
Довиждане, скъпа.
Може би ще се срещнем някой път, някъде.
Ще ми пишете, нали?
Д-р Йохансон, имам въпрос към вас.
В доклада ви за многократен оргазъм при възрастните жени...
вие отдавате увеличението на сексуалния апетит...
на строгата лактозна диета.
Познавам вашата умереност, но настоявам за мнението ви.
Кое е упражнението, което намирате най-полезно...
за половия живот на възрастните?
Ами сега!
Някои от пациентите ми предпочитат разходките...
други да карат велосипед.
Но най-добрите резултати...
с гаранция за удоволствие...
ги имат онези, които чукат.
Нали ме разбирате? Буф-буф-буф.
И аз обичам да го правя.
Сутрин и късно вечер.
Сложете си всичко в чантата и...
Какво ще стане с мен и с близнаците, ако ме остави?
Не познавам никого. Хората не са мили, като вас.
-Аз бях много груб. -Вярно е.
Трябва да ви оставя.
Трябва да преместите колата си. Затиска моята.
Къде изчезна, по дяволите?
Съжалявам. Тя се блъсна в спайдера ни.
Всичко беше много ясно, докато тя не го уплете.
Защо не ми давате статистика? Защо сте така уклончив?
Страшни болки в главата. Очите ми.
Лошо ми е.
Не виждам. Някой да ме заведе до стаята ми.
-Дайте да видя. -Какво? Не гледайте!
Махнете ръцете си от мен!
Не се правете на бебе. Аз съм лекар. Оставете да ви видя.
Не докосвайте главата!
Правете каквото искате, но не пипайте главата.
-Вие сте? -Добре, благодаря.
Успокойте се. Всичко е на място. Сега аз съм тук.
-Не вярвах, да те видя! -Знаете ли какво му става?
Разбира се, че знам. Нарича се "истерично заслепение".
Случва му се от време навреме.
Как го лекувате?
Дясната и лявата част на мозъка са в двубой и трябва...
да се отвлече вниманието им от тази битка.
Сега, д-р Йохансон...
колко са пръстите, които ви показвам?
Три!
Отлично, като се има предвид, че е сляп.
Искам да се отпуснете.
Отпуснете се. Кажете първото, което ви идва наум.
Катеричка.
Необикновено! Нищо му няма. Елате, докторе.
Ще се поразходим, сърцето ще напомпа малко.
Веднага ще се възстановите.
-Къде е Адел? -Не знам. Не е в стаята.
Ако се възбуди, пак ще стане.
Внимателно. Бавно, докторе. Този тип е сляп като къртица.
Внимавайте къде стъпвате. Какво ви става?
-Тук ли са Лайънс и Къро? -Ще видя в регистъра, господине.
Съжалявам, не.
-Един сляп и един глух. Вижте. -Няма ги. Проверих.
От полицията съм. Ако ви покажа снимки ще ги разпознаете ли?
Ще опитам.
-Имате ли дежурен полицай? -Зад вас е.
Върви след мен.
Внимавай.
-Къде е червената Алфа, моля? -Точно сега заминаха.
-Кои? -Тримата.
Мадама със страхотни крака, англичанин и чернокожа жена.
Господи! Сестра ми.
Мъжът ме помоли да ви дам това.
"Ако искате момичето, донесете парата в къщата с 1 000 прозорци."
-Шега ли е? -Не, имението на Съдърланд.
Надявам се, че имате покана.
Има зли кучета.
-Добермани. Убийци. -Във вас ли е ключът?
-Ще ми направите ли услуга? -Разбира се.
Ако не се върнем до 30 минути, извикайте полицията.
Нюйоркската полиция, търсете капитан Бредок.
Кажете му, че Лайънс и Къро са в имението на Съдърланд.
Вилата е цялата в стъкла, на отвесна скала.
-Сестра ми? -Нищо още.
Навсякъде само природа.
Ето!
Виждам една оранжерия. Тя е вътре.
-Добре ли е? -Така ми се струва.
Има кучета. Виждам три.
Сега те излизат.
Отиват си. Мисля, че заключват вратата.
Отиват към вилата.
След две минути ще бъде съвсем сама.
Ясен ли е планът ми?
Ясен като слънце.
Ще пусна една вода.
-Само три кучета ли има? -Ще погледна отново.
Ръчната спирачка е освободена.
Само три. Непременно ще успеем.
Чу ли? Провери спирачката.
-Уоли, в беда съм! -Дръпни я!
Говори ми!
Дейв! Кажи нещо!
Чувам колата, а не чувам теб!
Не мога да те видя, Дейв!
Господи, какво ще правя?
По дяволите.
Господи, Дейв!
Каза ли нещо?
Не виждам устните ти.
Какво казваш?
Виждаш ли ги сега?
Ето те.
Какво казваш?
Казвах...
мисля, че трябва да престана.
Почти опропастих живота си днес...
Вкарах сестра си в тази каша.
Рискува да бъде убита.
Ти се нарани заради мен.
Искам да ти кажа, че съжалявам.
Не ми казвай, че се отказваш.
Живея без да мисля.
И днес разбрах, че съм сбъркан.
Това е вярно...
но тази сутрин уплаших до смърт гола жена...
с ерекцията ми.
Не става всеки ден!
Вярно е.
Човек винаги има да каже нещо важно.
Ще я измъкнем.
Работата е по-голяма от нас.
Никой не можеше да си представи, че щяхме да стигнем дотук.
Недей се отказва сега.
-Не мога. -Можеш.
Можем. Обещавам ти го.
Ако не успеем?
По дяволите.
По дяволите. Създадох чудовище.
Къде е момичето?
В оранжерията, така те ще могат да я видят.
Кога очакваме нашите изискани гости?
Ще пристигнат всеки момент.
У тях ли е монетата?
Да, у тях е.
Прекрасно.
-Какво мислиш за това? -Куп беди за парче злато.
Не знам от какво е, но не златна.
Златото не се бели и нищи.
Не ме интересува, те я искат.
Пази я, в случай, че ми се случи нещо.
-Нищо няма да ти се случи. -Радвам се да го науча. Готови?
Започвай да броиш.
Едно, две...
три, четири, пет...
шестнадесет, седемнадесет...
Има куче! Има куче!
Недей! Има аларма.
Дотук всичко мина гладко.
Защо беше толкова възбудена?
Предупреждавах те за аларма, но сега има нещо друго.
Кой е?
Надявах се да ви срещна.
Съжалявам за цветята.
Харесват ли ви розите?
Стига, Херман. Достатъчно е.
Пази го, докато видя дали монетата е в него.
Ръце над главата, г-н Лайънс. Нали си спомняте?
Обърнете се.
Внимавайте. Знаете какво ми става.
Удари я!
Смажи я! Свали я!
Израсла съм с братя! Да вървим.
-Засили се. Трябва да се изкачиш. -Братята не бяха толкова много.
-Бягай! -Няма да те оставя.
Уоли чака на хълма. Върви!
Бягай! Бягай!
Скачай! Доведи полицията!
Ето го слепия.
Влезте, г-н Къро. Радвам се да ви видя.
Аз също.
И така, вие сте гадният дебелак, който дърпа конците.
Красиво казано, г-н Къро.
Вие явно сте поет. Имаме нещо общо.
-В него ли беше монетата? -В мен е.
Ще ми я дадете ли, моля?
Защо толкова труд за една фалшива пара?
Прав сте. Фалшива е.
Прекрасна фалшива монета.
Ще ми я дадете ли, моля?
Можете ли да ми кажете тогава за какво рискувах живота си?
Това е свръхпроводник.
Свръхпроводник при умерена температура.
Бих казал, че е най-ценният материал на света.
Електрически кабел с размер на монета, осветяващ цял град.
Казахте ми, че е златна монета.
Беше по-лесно да се изнесе от Вашингтон като златна пара...
след като уредихме малка мостра.
Срещу вас е насочен пистолет.
В такъв случай, би трябвало отново да обсъдим договора.
Напълно съм съгласен с вас.
Какво ще кажете за...
една трета от 8 милиона долари?
Нали е честно?
Да, бих казал, че е...
По дяволите, какво стана?
Загасих светлината за момент.
За да съм в по-добра позиция.
Имам чувството, че не съм единственият сляп в стаята.
Имате добра интуиция, г-н Къро.
Подозирам също, че имате отличен слух, като моя.
Беше ми нужен един звук, за да улуча горкия г-н Кърго.
Жалко. Харесваше ми.
Беше истински джентлемен.
Не мога да ви видя, но съм сигурен, че не плачете.
И аз не ви виждам, г-н Къро...
но ви чувам, че търсите пистолета на Кърго.
Прав ли съм, сър?
Или искате куршум в главата за доказателство?
Не. Вие сте джентлемен.
Едно убийство на ден е достатъчно.
Нещо падна, нали?
Отличен синхрон. Влезте.
-Доведох другия. -Превъзходно.
Добре ли си?
Много сте тих, г-н Къро.
Станахме изведнъж свенливи ли?
Адел избяга. Полицията скоро ще бъде тук.
Кажете ми веднага какво се случи с г-н Кърго.
Разбира се, скъпа.
Реши в последния момент да измени условията на договора...
и насочи пистолет срещу мен.
Ив, от пет години сме партньори.
Желая да ви уверя, че нямам намерение да ви убия.
Тъй че, не се плашете, скъпа моя.
Не действайте необмислено.
Няма, г-н Съдърланд, знаете, че ви вярвам.
Какви са намеренията ви?
Да напусна страната щом Раул ми изпрати хеликоптера.
Елате с мен.
Рио де Жанейро е прекрасен в този сезон.
Вземете златната пара. Трябва да е на пода.
Не я виждам.
Вижте в лявата ръка на г-н Кърго. Може би я държи.
Намерихте ли я, мила?
Намерих я.
Ще ми я подадете ли?
Мога ли да знам какъв е моят дял?
Половината...
от...
осем милиона долари.
Мисля, че е честно, нали?
Да, мисля, че е честно.
Какво става?
Какво се случи?
Г-н Съдърланд ни напусна.
Пред теб съм, Уоли.
Чувам сирените. Полицията скоро ще бъде тук.
Хвърлете пистолета и ще можете да плетете и играете волейбол...
всеки следобед в продължение на години.
Обещавам да ви чакам.
Благодаря.
Много мило от ваша страна.
Но знаете ли, полицията търси вас.
Не мен.
Ако се кача на хеликоптера с монетата, никой няма да знае.
В края на краищата, сте много висока за мен.
Опасявам се, че ще трябва да ви заключа.
Съжалявам.
По дяволите, мирише на хубаво.
Казват, че затворът не е страшен, ако обичаш да ти то слагат отзад.
-Тук съм, Уоли. -Тук, къде, Дейв?
Защо говоря, като не ме чува?
-Тича към хеликоптера. -Направи хубаво течение.
-Искал ли си да играеш в цирк? -Не. Страх ме е от високото.
-Дай ми якето си. -Защо?
Потегляме. Ще бъде забавно. Готов ли си?
-Не е високо, нали? -Не, няма и метър.
-Готови. Хайде. -Готов съм.
Ударих се в дърво! Каза ми, че не е високо!
Ще те убия, идиот!
Каза ми, че не сме нависоко! Какво искаше да кажеш?
Готовност. Бомбохранилището се отваря.
Готовност за първата!
Огън едно!
Огън две!
Какво правиш, простак?
Не знам. Не виждам. Така ни учеха в Брайловия институт.
Да опипваме, за да опознаем.
Стой на място!
Казах ти да не мърдаш или ще ти пукна главата!
Ще ти разцепя черепа!
Не мърдай!
-Под чинявай се или стрелям. -Обърни се.
Напред с лицето.
Така е добре. Сложи ръцете над главата си.
-Хайде. -Горе ръцете!
Говориш английски. Ела тук.
Приближи се.
Бързо.
-Бавно. -Бавно.
Хайде.
Не сега, Уоли. Зает съм.
Приближавай се, лайно.
Тарзан, обърни се и погледни.
-Кога пристигнаха тук? -Тревожеха се за нас.
Довиждане, капитан Бредок.
Капитан Бредок, вие сте некомпетентен идиот.
Копеле!
-Имам изненада за вас. -Не можете да го направите.
Познавам законите. Ще ги убия.
-Не можете. -Защо да не мога?
Защото хванахме истинския убиец.
-Казваш, че не мога да ги убия? -Не, сър. Не можете.
Имахме толкова проблеми заради тях, а сега да не мога да ги убия!
Трябва да тръгваме.
Искам да ги убия.
Ще изпием чаша топло какао.
Защо да не мога да ги убия?
-Приятно прекарване, нали? -Да.
С толкова хубави спомени.
Уоли, искам да направя нещо, откакто те срещнах.
-Беше преди два дни. -Толкова.
Искам да ти дам нещо.
Няма нужда да ми даваш нищо.
Ти си наистина готино копеле.
Искам да ти го дам.
-Слушай. Много те обичам. -Благодаря.
Все искам да те питам, как се чувства един инвалид?
Не съм инвалид, нали имам теб.