Добър вечер, скъпи.
Добър вечер, госпожо.
Студена вечер. - Така е.
Дано си имате уютен и топъл дом.
Олеле, гърбът ми!
Бих убил садиста, дето е измислил високите токове.
Извинете.
Г- жо Селнър! - Познаваме ли се?
Не, но Дани ми е разправял за вас.
Аз съм сестра му.
Много по-старата му сестра.
Имате неговите очи. - Ще ги имам, ако ми стане донор.
Тук ли е г-н Хилард? Имаме среща. - Така ли? Чудесно.
Сега ще го повикам да слезе.
Аз ще дойда с вас. - Защо?
Идвам на проверка в жилището.
Да, той спомена нещо.
Сигурна ли сте? Три етажа, уморително е.
Щом вие можете, мога и аз.
Сърцето ви наред ли е? - Напълно.
Добре, защото може да се стреснете.
Проклета врата! Заповядайте, мила.
Ето ни в дома на Даниъл.
Това е мое! Доста разхвърляна гостенка съм.
Настанете се, сега ще дойда.
Всъщност той ще дойде. Не се притеснявайте.
Дани, къде си, момчето ми?
А, ето го! Намерих го!
Дани, дошла е г-жа Селнър. - О, тук ли е вече?
Да, тук е, скъпи.
Г- жо Селнър, под душа съм. Сега идвам.
Ще останете доволна от мен. Преживях интересни промени.
Станах нов човек и образец за баща.
Ей сега ще дойде, само да се преоблече.
Искам да сте в течение на кариерата ми.
В две отношения имам напредък.
Полека-лека си стъпвам на краката.
Нещата около мен придобиват форма.
Известно време бях в криза, но вече ми потръгна.
Всичко е под пълен контрол.
Имам чудесна, увлекателна работа.
Вече не се срамувам да си покажа лицето пред вас.
Г- жо Селнър, как сте?
Ако сте искали сиренце, защо не си казахте?
Щастлив съм да ви съобщя, че работя на две места.
Едното - в телевизионна компания.
А другото? - Чистя къщи. Не моята.
Тя е едричка. - Сестра ви е англичанка?
Наполовина англичанка.
Тя ми е половин сестра, значи - 1/8 англичанка.
Баща ми беше американец. Бил летец в английската флота.
В Лондон срещнал прекрасна англичанка.
Сестра ми е плод на тяхната страст.
Пардон! На сестра ми е, не ваше.
Не е добра домакиня, но приготвя чудесен английски чай.
Наистина ли? Обожавам добрия английски чай.
Всички го обичаме.
Сестричке, тук ли си?
Чаша чай.
О, лицето ми!
Същински Норман Бейтс от "Психо".
Г- це Хилард?
Да, скъпа? - Пия чая със захар.
О, чаят! Вашият чай сега ще е готов.
Захар! Една бучка или две?
Две, моля. - Чай. Захар.
Ето сега, скъпа, идвам след секунда.
Да ви помогна ли? - Благодаря, не ми е нужна помощ.
Лице ми е нужно.
Сигурна ли сте? - Напълно сигурна.
Не мога да сложа фередже. Трябва ми лице.
Г- це Хилард, водата ври.
Извинете, че ви уплаших. Сигурно приличам на снежен човек.
Това ми е разкрасяващата маска.
Съдържа белтъци, прясна сметана, пудра захар, ванилия...
Заповядайте, скъпа.
Със сметана и захар. Вкусен чай.
Една капка или две? Ето ви още едничка.
Не мога да остана. Топя се като Скрежко на слънце.
Сега ще повикам Дани.
Дани! Идвам, сестричке!
Радвам се, че се запознахме. - Аз също.
Малка злополука.
С тази внимавай, тя е стара жена.
Защо не бях единствено дете!
Извинете. - Няма нищо.
Хубаво ли беше в училище?
Нарисувах зайче и учителката го хареса.
Коса за хиляда долара. Какво да правя с нея?
И аз не знам, Алан...
Чудя се дали да не направя палто за жена си.
Време е да си поразмърдате мозъците.
У дари часът за домашното.
Да, но след "Дик Ван Дайк".
Не, сега.
Ние винаги гледаме "Дик Ван Дайк".
Така ли? Вече не.
Сега ще гледате само подводна телевизия.
Знам, свикнали сте на мързел, но при мен такива не минават.
Между три и седем тук командвам аз.
И когато аз командвам, ще спазвате режим.
Който не спазва режима, ще бъде наказван.
Наказван? - Лъже.
Няма да посмее.
Непослушание не търпя.
Това е експлоатация! Не е честно. - Мълчи, Лиди.
Да, ти ни докара дотук.
Какво става, редници? Разногласия в строя?
Готови ли сме за домашните или ще има още ръчен труд?
Всичко друго, само не това! - Хайде горе тогава, сапьори!
Тичкайте пред мен. Напред и нагоре.
Идете да трупате сиво вещество.
Липсва ми татко. - И на мен. - На мен най-много.
Тук съм, деца.
Под някаква форма.
Така, щипка босилек.
Тревога!
Господи! Ще избухне!
Хайде, по-спокойно.
Не ври така де!
Божичко, пресече се!
Тоя сос мирише на изгоряла гума.
Боже, колко е топло тук!
За пръв ден съм жена и вече имам горещи вълни.
ХРАНА ЗА ВКЪЩИ
Ето ви храната. - Колко ви дължа?
135 долара и 27 цента. - 135 долара! Но това е...
И 27 цента. 20 долара за спешност.
Можеше повече да побързаш, скъпи.
Ето 140. Сигурно нямаш ресто. - Не.
Така си и знаех.
Има ли някой вкъщи?
Къде бяхте? - Писахме си домашните.
Мисис Даутфайър ни накара. - О, нима?
Писали сте си домашните. Чудесно.
Къщата блести. Всичко е тип-топ!
Вечерята е сервирана, госпожо. - Прекрасно!
Лидия, прибери се, ще замръзнеш.
Искам да се извиня, задето бях лоша днес.
Няма нищо, мила. Върви. - Искрено съжалявам.
Чувствам се така нервна и объркана.
С всички ни е така, сладурче. - Какво?
Разбирам добре болката ти.
Исках и да ви благодаря. - За какво?
Че зарадвахте мама.
Не е била в такова добро настроение от...
Дори не помня откога. Много отдавна.
Отдавна?
Сега трябва да се прибирам. - Върви, върви!
Благодаря ви. - Моля.
Радвам се да ви видя отново. - И за мен е удоволствие.
Харесвам жените от средиземноморски тип.
Естествени, здрави.
Каквито Бог ви е създал.
Когато е правил мен, е счупил калъпа.
Създал ме е необикновена. - Така си е.
Бъди жив и здрав.
Не съм мошеник! Не съм!
Изчезвай, копелдак такъв!
Скъса ми чантата. Леке недно!
Охо, обожателят е тук!
Хубава кола си има Дон Жуан.
Жалко, случват се и такива работи.
Ти беше студентка първа година, нали?
Каква мила картинка сте.
Колко хубаво е, че си се прибрала рано, скъпа.
А кой е гостът ти?
Това е Стю. Дойде да се запознае с децата.
Това трябва да е прочутата мисис Даутфайър.
Приятно ми е.
Миранда много се хвали с вас.
А вас изобщо не ви е споменавала.
Радвам се да се запознаем. - И аз.
Имам къща в Лондон. Там съм роден.
От коя част на Англия сте?
Оттук-оттам. Отвсякъде.
Изговорът ви е затъмнен.
И вашият тен също.
Можете ли да ми помогнете? Намерих това отвън.
От моя мерцедес е. - Тая скъпа кола отвън е ваша?
Казват, че мъжете с малък пенис си купували големи коли.
Но за вас не важи. Същински жребец сте.
Радвам се, че се запознахме. - Аз също.
Мисис Даутфайър, може ли за момент? - Разбира се, мила.
Ще останете ли по-дълго тази вечер?
Стю... Това ми звучи като някаква манджа.
Име е. Галено от Стюарт.
Той ми е клиент. И приятел... Някогашен приятел. И сегашен.
Какъв по-точно? - И аз не знам.
Не се вълнувай, мила. - Прекрасен е, нали?
Ако харесваш грубовати красавци.
Аз предпочитам нисички и космати шегаджии.
Кани ме да пийнем по нещо. Струва ми се безобидно.
Нищо подобно! Те винаги имат задни мисли.
Срещата е повече служебна. Ще уточняваме избора на тапетите.
Не си затваряй очите пред опасността, Миранда!
Виж как лъстиво светят очите му.
Твърде прибързваш, мила. Съвсем скоро си се развела.
Нека чаршафите изстинат, преди друг да се пъхне в тях.
Може ли да ви попитам нещо? - Разбира се, мила.
Колко време след смъртта на мистър Даутфайър...
Уинстън. - Да, Уинстън...
Кога отново изпитахте желание...
Никога. - Никога ли?
Никога повече. Щом бащата на децата ти напусне сцената,
обричаш се на вечно целомъдрие.
Целомъдрие? - Да. Бог да те пази, ако съгрешиш.
Приятно прекарване.
"Превъзходство".
"Дискриминация".
Много добре. Извини ме, зов на природата.
Прегледай правописа на тия думи. Сега идвам.
О, боже! - О, боже!
Крис! Почакай!
Лидия, да викаме полиция!
Защо? - За мисис Даутфайър!
Той е тя... Тя е той... - Какво?
Той е полужена, полумъж. - Какво?! - Кълна ти се!
Хайде, успокойте се сега. - Не мърдай!
Или ще те ритнем. - По топките!
Тя и такова ли има? - Всичко си има.
Не съм тази, за която ме мислите.
Лайняна история! - Внимавай в приказките!
Боже господи!
Татко?! - Да.
Татко? - Да, мила.
Ти нали не си падаш по женски дрехи?
Някои неща са удобни. Не, разбира се, че не!
Това не е начин на живот, а работа.
Не ходя вечер по женски барове.
Само тъй мога да ви виждам всеки ден.
Кой те направи така? - Чичо Франк и леля Джак.
Това вътре наистина ли си ти?
Нося маска и специален костюм. Не съм си правил операция.
Това е добре.
Съжалявам, че ви изплаших. Ела, Крис.
Не, няма нужда. Предпочитам засега да не се прегръщаме.
Правилно. Съвсем по мъжки.
Само че не бива да казвате на майка си.
Ако научи, ще ви гледам през стъкло.
И пред Нати мълчете, защото ще ме издаде.
Само между нас да си остане. Обещавате ли?
Ще бъде наша малка тайна.
Повечето от динозаврите са били тревопасни.
Но този Тиранозавър Рекс е месояден.
Гущероподобните са Сауриция.
Птицеподобните са Орнитиция.
Сега ще идем там, където човек не е стъпвал.
Кой точно е динозавърът?
Май тоя в средата. - Те нали са измрели?
Още ли подлагат децата на това мъчение?
То си е направо опасно за здравето им.
Същият този ме приспиваше, когато аз бях дете.
Има топлината на пряспа сняг. Ненормална история.
Кой идиот го пуска в ефир 25 години подред?
Аз.
Вие?
Джонатан Лунди.
Генералният директор и собственикът?
Аз съм Даниъл Хилард, бивш ваш служител.
Не се знае.
Смешно се получи.
Не исках да критикувам, но ми се стори малко...
Критикувайте си. Ужасно предаване.
Ще го махна. Проваля ми целия следобед.
Край вече. - Друго трябва да направите.
Да вмъкнете музикален номер. Тиранозавърчето да потанцува...
Хилард! Камионът чака. Пратката заминава със самолета в 6.
Добре, Тони. Това е г-н Лунди.
Той знае кой съм.
Изпадали ли сте някога в такава конфузия,
че в един миг да си кажете: "Това не се случва на мен"?
Защо толкова рано, Миранда? - Защото имах среща.
С надзорничката, г-жа Селнър.
Не мога да повярвам! - Кое, мила?
Даниъл живеел с жена, която представял за сестра си.
Обясних й, че той няма сестра.
Г- жа Селнър се е объркала.
Социална работничка, какво искаш?
Той не би те сменил с друга тъй бързо.
Била стара и доста грозновата.
Наистина ли?
Дали вие с мистър Даутфайър...
Сигурно сте си имали семейни проблеми?
Че къде ги няма, мила?
Но винаги съм казвала, че лошото се забравя,
а в паметта остават добрите спомени.
Това студено месо ми припомня Уинстън.
Вечна му памет.
Той кога почина? - През ноември ще станат 8 години.
Как се случи?
Обичаше да си попийва. Алкохолът му видя сметката.
Ужас. Алкохолик ли беше?
Не. Блъсна го камион с бира.
Та може да се каже, че алкохолът го уби.
Голяма трагедия.
Но иначе беше добър човек.
Истински светец, макар да имаше милион недостатъци.
Но по-добре съпруг с недостатъци, отколкото никакъв.
Защо ми е съпруг, като имам вас? - Не го казваш сериозно, нали?
Много си мила.
Не знаете какъв ад беше с Даниъл.
Разправи ми какво му беше толкова ужасното.
Отначало нищо. Беше тъй романтичен и страстен.
Трябва да е бил истински жребец.
Дано не ти се струвам нахална, но...
Как беше той по десетобалната система?
В това отношение всичко беше наред. - Просто наред ли?
Сигурно е бил Казанова в сравнение с Уинстън.
Какво му беше на Уинстън?
Вместо любовна увертюра ми казваше: "Жено, готви се. "
Влюбих се в Даниъл, защото бе тъй спонтанен и жизнен.
Всички наоколо ми бяха организирани и подредени.
Даниъл беше нещо свежо и различно. И толкова забавен.
Ключът към солидния брак е смехът.
Но след няколко години престана да ми е забавно.
Защо?
Постоянно работех, а той често беше без работа.
Почти не виждах децата, бях тъй претрупана.
Все нещо ставаше и закъснявах.
Заварвах къщата наопаки и се залавях да чистя.
Той не знае, но много пъти съм заспивала с плач.
Сама себе си не харесвах, когато бях с него.
Превръщах се в някакво чудовище.
Не исках децата да растат с такава майка.
Без Даниъл съм по-добра.
Сигурна съм, че и той е по-добър от мен.
Но ти никога...
Никога ли не си го споделяла с него?
Даниъл не обичаше сериозните разговори.
На всичко беше способен, само не и да бъде сериозен.
Но пък аз бях сериозна за двама.
Колко е баровско.
Сигурно ти проверяват банковата сметка, за да те пуснат в басейна.
Ни едно от тия тела не е дадено от природата.
Ето го Стю. - Къде е?
А, да, на трамплина. Бива си я фигурата му.
Виж как издува гърди, Нати.
Дано е взел мерки, че се осакатява като едното нищо.
Да идем при него. - На всяка цена.
Здравейте. Изглеждаш прекрасно.
Радвам се, че дойдохте.
Като ви гледам, водата май е студена.
Коремът ти не е като на татко.
Не всеки има свой личен треньор, мила.
Хайде всички във водата. - Да, нека се окъпем!
А вие, мисис Даутфайър? - Ама че сте палавник!
Не ви ли стига тая плът наоколо? - Хайде, не се стеснявайте.
Едва ли пускат китове в басейна. - Елате, мисис Даутфайър.
Не, аз ще се припичам тук на слънцето.
Едва ли ще ме сполети втори топлинен удар тая година.
Хайде да поплуваме, деца!
Мисис Даутфайър, почерпете се за моя сметка.
О, благодаря... Дано се удавиш.
Ти ми крадеш семейството, негоднико.
Какво правя тук? На ръба на лудостта съм.
Всичко наред ли е, госпожо? - Фантастично, мамка му.
Още една бира? - Разбира се.
Сода с лимон, моля.
Аз черпя. - Не, благодаря.
Четири чая с лед.
Чии са децата?
На Миранда Хилард.
Жената, с която се срещам.
Сериозно? Та ти не искаше да чуеш за деца!
Дори бягаше от жени, които имат деца.
Хората се променят, Рон.
Наближавам 40 години. Не искам да съм сам цял живот.
Да, но три деца са голям товар.
Те са чудесни. Обожавам ги. Особено Натали.
Голяма сладуранка.
Имат нужда от стабилен баща в живота си.
А истинският им баща?
Какво да ти кажа, той е неудачник.
Неудачник ли?
Видях какво стана!
Сърдити келнери. Не давате ли бакшиши?
Проклети терористи! Натам избягаха.
Ще ги пипна, не се безпокойте.
Струваше си да похабя плода.
Неудачник, а?
Какво зяпаш?