Имаше едно момче
Много странно, очарователно момче
Казваха, че скитал надалеко
Много надалеко
По земи и морета
Малко срамежлив
- Отвърни се от този град на греха. -С тъжни очи
Защото е истински Содом и Гомора.
Но много мъдър
бил той
И тогава един ден
Един вълшебен ден
той пътя ми пресече
И докато си говорехме за много неща
За шутове и крале
Това ми каза той
Най-хубавото нещо
Което някога ще научиш
Е просто да обичаш
Мулен Руж.
Нощен клуб.
денсхол и бордей...
- Мулен Руж! - управляван от Харолд Зидлър.
Царство на нощните удоволствия,
където богати и властни идваха да си играят с младите и прекрасни същества...
от подземния свят.
Най-прекрасната от всички тези...
беше жената, която обичах.
Сатин.
Куртизанка,
тя продаваше любовта си на мъжете.
Наричаха я "Бляскащият диамант"
и тя беше звездата...
на Мулен Руж.
Жената, която обичах...
е...
мъртва.
За пръв път дойдох в Париж...
преди една година.
Беше 1899, лятото на любовта.
Не знаех нищо за Мулен Руж, Харолд Зидлър...
или Сатин.
Светът беше понесен от бохемската революция,
и аз пристигнах от Лондон, за да бъда част от нея.
На хълма, близо до Париж, беше градчето Монмартър.
- Това не беше, както каза баща ми - Град на греха!
а центърът на бохемския свят.
Музиканти, художници, писатели.
Те бяха известни като "Децата на революцията".
Да, бях дошъл да живея бедно и да пиша за истината, красотата, свободата и за
това, което мислех, че е над всичко - любовта.
Винаги тази нелепа мания за любов!
Имаше само един проблем - никога не съм бил влюбен.
- За щастие, точно в този момент,
Един аржентинец в безсъзнание, падна през покрива ми.
Към него бързо се присъедини джудже, облечено като монахиня.
Здравейте!
Моето име е Хенри Мари Реймонд Тулуз-Лутрек Монфа.
- Какво? - Много съжалявам за всичко това.
- Ние бяхме горе, репетирахме пиеса. - Какво?
Пиеса, нещо много модерно, наречено Грандиозна Грандиозност.
- И се развива в Швейцария. - За нещастие, припадналият аржентинец
страдал от много тежка болест, наречена нарколепсия.
В единия момент много добре, в следващия внезапно е в безсъзнание.
Как е той?
Чудесно. Сега нарколептичния аржентинец е в безсъзнание.
Следователно, сценарият няма бъде довършен на време за да се представи на финансиста утре.
Той е прав, Тулуз. Аз имам да довършвам музиката.
- Намерете някой да чете ролята. - Къде, за бога, ще намерим някой
да чете ролята на млад, чуствителен швейцарски поет-козар?
Преди да се усетя, бях горе,
на мястото на припадналия аржентинец.
Хълмовете оживяват
С благозвучната симфония на спускащи се
О, спри, спри! Спри, спри!
Спри с това непоносимо дрънчене. Поглъща думите ми.
Може ли, моля, да се придържаме към малко пиано за фон?
Изглежда имаше артистични различия относно текстовете на Одри за песните на Сати.
Не мисля, че монахиня ще каже това за хълм.
Ами ако пее: "Хълмовете са живи, припяват на склона"?
- Не. Хълмовете треперят и се клатят. - Не, не. Хълмовете...
Хълмовете са въплатени със симфонични мелодии!
- Не. - Не. Хълмовете...
- Хълмовете... - Хълмовете...
възпяват вечната мантра.
Франк живее в крака ми.
Хълмовете оживяват
От звука
На музиката
Хълмовете оживяват от звука на музиката! Много ми харесва!
- Хълмовете оживяват... - От звука...
На музиката
Пасва чудесно.
От песните, които са пели
за хиляда години
- Невероятно!
- Одри, вие двамата трябва да правите шоуто заедно. - Моля?
Но предложението на Тулуз, аз и Одри да правим шоуто заедно
не беше това, което Одри искаше да чуе. - Довиждане!
Да пием за твоята първа работа в Париж.
Тулуз, Зидлър никога няма да се съгласи.
Не се обиждай, но преди писал ли си нещо подобно?
Не!
- Момчето има талант!
Харесва ми! Нищо странно. Харесвам таланта.
Хълмовете оживяват от звука на музиката.
Виждаш ли, Сати, с Кристиян можем да направим
истинското бохемско революционно шоу, за което винаги сме мечтали.
- Но как ще убедим Зидлър? - Но Тулуз имаше план.
- Сатин. - Щяха да ме облекат в най-хубавия костюм на аржентинеца
и щяха да ме представят за известен английски писател.
Веднъж чула моята модерна поезия, Сатин щеше да се впечатли
и ще настоява пред Зидлър аз да напиша Грандиозна Грандиозност.
Проблемът беше, че продължавах да чувам гласа на баща си.
Ще свършиш губейки живота си в Мулен Руж
с танцьорка на канкан!
- Не, не мога да направя това шоу за Мулен Руж! - Защо не?
- Дори не знам дали съм истински бохемски революционер. - Какво?
- Вярваш ли в красотата? - Да.
- Свободата? - Да, разбира се.
- Истината? - Да. - Любовта?
Любовта? Любов.
Преди всичко, аз вярвам в любовта.
Любовта е като кислород. Любовта е разкошно нещо.
Любовта ни издига там, където е нашето място. Всичко, от което се нуждаете е любов.
Виждаш ли, не можеш да ни измамиш.
Ти си гласът на децата на революцията!
Не можем да бъдем измамени!
Да пием за автора на първото в света бохемско революционно шоу!
Това беше перфектен план.
Щях да правя прослушване за Сатин и да опитам моята първа чаша с абсент.
Имаше едно момче
Аз съм зелената фея.
Хълмовете оживяват
от звукът на музиката
Много странно очарователно момче
Да, свобода, красота
Истина и любов
- Хълмовете оживяват - Не, няма да излъжеш децата на революцията
- Не, няма да измамиш децата - От звукът на музиката
- На револцията - Бяхме на път за Мулен Руж.
И аз щях да представя поезията си на Сатин.
Харолд Зидлър и неговите пропаднали момичета.
- Наричаха ги "Диамантените кучета". - Диамантените кучета
Искате ли да легнете
с мен тази вечер
Ако животът е ужасна скука
И живеенето е по задължение
Защото смъртта не е много забавна
А аз имам противоотровата
И въпреки, че не трябва да се наслаждвам в Мулен Руж
Вие ще се забавлявате!
Тази малка подробност зачеркнете
И се поразвъртете
Мулен Руж!
Имате ли тъмни желания
Обичате ли да си играете с огъня
Защо не ги освободите
И малко да поживеете
Ето ни, забавлявайте ни
Искате ли да легнете с мен
Защото ние можем да танцуваме кан-кан
Навън може да вали
Но вътре е забавно
Мулен Руж е мястото за вас
Навън нещата може да са трагични
А тук вътре са магични
Кан-кан.
Защото е полезно за вашето съзнание.
Мисията е изпълнена.
Успешно се справихме със Зидлър.
Това е тя, бляскащият диамант.
Французите с радост
Умират
За любов
Те се наслаждават
На дуелите
Но някой друг трябваше да се срещне със Сатин тази нощ.
Но аз предпочитам мъж
Който живее
Инвеститорът на Зидлър.
И подарява скъпи бижута
Дукът.
И целувки по ръката
- О, господи! - Може да е много обикновено
Но диамантите са най-добрите приятели на момичетата
Целувката може да е велика, но тя
Няма да плати наема на твоя скромен апартамент
Или да ти помогне да нахраниш котето си
Мъжете охладняват, когато момичетата остаряват
И ние всички губим чара си на края
Но крушовидни или квадратни
тези камъни са винаги еднакви
Диамантите са най-добрите приятели на момичетата
- Кога ще се срещна с момичето? - Тифани!
След изпълнението й, аз съм уредил специална среща,
само вие и госпожица Сатин.
- Абсолютно сами. - Картие.
След нейното изпълнение съм уредил лична среща,
само ти и госпожица Сатин, абсолютно сами.
Сами?
- Да, абсолютно сами. - Абсолютно сами.
Защото ние живеем
В материален свят
И аз съм материално момиче
Елате и ме вземете момчета.
Извинете.
Разкажи ми, Хари Зидлър. Разкажи ми всичко.
Може да дойде време
Когато една девойка се нуждае от адвокат
Но диамантите са най-добрите приятели на момичетата
Може да дойде време
Когато безсъвестен началник
- Ще мисли, че сте... - Ужасно хубави
Не се притеснявай. Ще отида и ще подготвя нещата.
- Херцогът тук ли е, Харолд? - Скъпа, татко би ли те разочаровал?
Ужасно съжалявам!
- Къде е той? - Тулуз му размахва кърпичката.
Извини ме, Кристиян. Може ли да я взема?
Диамантите са най-добрите приятели на момичетата
- Сигурен ли си? - Нека да погледна.
Нека да довърша. Толкова съжалявам! Толкова е неудобно.
- Точно този е пиленце.
Надявам се този демоничен малък лунатик да не го изплаши.
сам се чисти, ти буржоазно прасе!
Съжалявам, съжалявам.
- Ще инвестира ли? - Хвана се!
След като прекара нощта с теб, как ще откаже?
Какъв е неговият тип? Увяхнало цвете?
Ярка и кипяща? Или огнена изкусителка?
Бих казал огнена изкусителка. Всички се надяваме на теб, патенце.
Помни, истинско шоу в истински театър,
с истинска публика.
- И ти ще бъдеш... - Истинска актриса.
- Защото тогава тези въшки
- Се връщат при съпругите си - Бъди бижутерско видение!
- Амазонка-богиня! - Диамантите
- Са - Имам няколко вълнуващи новини!
Най-добрите
Приятели
На момичетата
- Мисля, че очаквате. - Да, да.
Страхувам се, че ред на дамите да избират!
Сатин, Сатин!
Сатин! Сатин!
Виждам, че вече се запозна с моят английски приятел.
Аз ще се погрижа за това, Тулуз. Да танцуваме.
Впечатли я с най-модерната си поема!
Почуствай ритъма на нощта
Танцувай до утринната зора
Можеш да оставиш всички зад теб
Почувствай ритъма на нощта
Танцувай до утринната зора
- Можеш да оставиш всички зад теб - Изглежда, че върви добре.
- Невероятно. - Той има усет за жените.
Казах ви, той е гений.
Този Херцог определено може да танцува.
Толкова е хубаво от ваша страна да се заинтерисувате от нашето шоу.
Звучи много вълнуващо. За мен е удоволствие да участвам.
- Наистина? - Ако, разбира се, ви хареса, това което правя.
Сигурна съм в това.
Тулуз мислеше, че ние ще можем да...
го направим насаме.
- Наистина ли? - Да, нали знаете, лично...
поетично четене.
Поетично четене.
Обичам малко поезия след вечеря.
Забавлявайте ни
Ето ни, забавлявайте ни
-Защото сме глупави - Дръжте си шапката!
Диамантите
Крушовидни или квадратни
Тези камъни са
Еднакви
Диамантите
- Фантастично! - Са най-добрите
Приятели на...
Не!
Сатин! Сатин!
Незнам дали Дукът ще получи довечера това, за което е дал пари.
Не бъди лоша, Нини.
Тя припадна, само припадна.
Сатин! Сатин! Сатин!
Сатин! Сатин!
- Вие я изплашихте!
Но мога да погледна за самотни танцьорки на Мулен Руж,
които си търсят партньор или двама!
Така, че можете да ханк-ханкате,
можете да ханкадолите с тях!
- Всички заедно, сега! - Направете ми път. Бързо.
О, Мари.
О, тези глупави костюми.
- Едно малко заклинание при припадане. - Добре, момичета.
Върнете се обратно на сцената и накарайте тези господа да зажаднеят. Проблеми?
- Нищо, което да се трвожиш. - Не стой така.
Излез от градината, скъпи
Ще си намериш смъртта в мъглата
Младите момичета
- Наричат ги Диамантените кучета
Намери Зидлър. Момичето ме очаква.
Този златен Херцог, наистина захапа стръвта, момиче.
С благодетел като него, ти може да станеш следващата Сара Бернхард.
О, Мари, наистина ли мислиш, че мога да бъда като великата Сара?
Защо не? Ти имаш таланта.
Задоволи този дук и ще огряваш великите сцени на Европа.
Ще бъда истинска актриса, Мари! Велика актриса.
Ще отлетя оттук. О, да, може да отлетим оттук!
- Патенце, всичко наред ли е? - О, да.
- Разбира се, Харолд. - О, слава богу.
Ти със сигурност изтъка магията си около този Дук на дансинга.
- Как изглеждам?
- Огнена изкусителка. - О, моята малка ягодка!
Как би могъл да устои да не те схруска?
Всичко се развива толкова добре!
Ще се срещнем в червената стая.
- Затвори вратата и намали лампите - Невероятно!
Право към целта!
Това е невероятно място за четене на поезия.
Не мислиш ли?
- Достатъчно поетично ли е за теб? - Да.
Нещо за хапване? Може би малко шампанско?
Предпочитам да приключим с това.
Много добре.
Тогава защо не...
дойдеш тук?
Да започнем и да приключим това.
Предпочитам да го направя прав.
- О! - Ти не трябва да ставаш.
Понякога е доста дълго
и бих искал да се чувстваш удобно.
Това, което правя е модерно и може да ти се стори малко странно отначало,
но си мисля, че ако не си консервативна, може да се позабавляваш.
- Със сигурност ще се. - Извинявай.
Небето е...
със синигери.
Знам. Ела.
Мисля...
Може би малко разтърсване ще помогне.
Всичко наред ли е?
Ами, малко съм нервен.
- Просто понякога отнема малко време,
нали знаеш, да дойде вдъхновението.
О, да, да. Позволи на мамчето да ти помогне?
Това вдъхновява ли те?
Нека правим любов.
- Да правим любов? - Искаш го, нали?
- Ами, дойдох да... - Не, кажи истината.
- Не можеш ли да почувстваш поезията? - Какво?
О, хайде.
Почувствай го.
Освободи тигъра!
Голямо момче.
Той има огромен талант!
Да, имам нужда от твоята поезия сега!
Добре.
- Малко е странно. - Какво?
Това чувство вътре.
Аз не съм от тези, които могат... които могат лесно да го скрият.
Това... добре ли е? Това ли е, което искаш?
О, поезия, да.
Да, това е, което искам, неприлични думи.
- Аз... нямам много пари, - О, неприлично!
- но, господи, ако имах, - О, да!
- щях да купя голяма къща, където двамата щяхме да живеем. - О, харесват ми.
- Толкова е хубаво! - Ако бях скулптор...
- Чудесно. - Но тогава отново, не.
- Чудесно. - Или човек, който прави елексири на пътуващо шоу.
О, недей, недей!
- Не, не спирай. - Знам, че не е много.
Дай ми повече! Да!
- Но това е най-доброто, което мога да направя. - О, лошо момче, не спирай!
Да! Да!
Моят подарък е моята песен
И тази е за теб
Можеш да кажеш на всички
Че това е твоята песен
Може да е малко обикновена, но
Сега, когато е готова
Се надявам да нямаш нищо против
Че съм описал с думи
Колко прекрасен е живота
Сега, когато съществуваш
Съм седнал на покрива
И подритвам мъха
Някои от тези строфи
Доста ме ядосват
Но слънцето бе мило
Докато писах тази песен
То е за хора като теб
Които го карат да грее
Така че извинявай, че забравих
Но тези неща, които правя
Разбираш ли, забравих
Дали са зелени или сини
Както и да е
Това, което искам да кажа е
Твоите са най-сладките очи
Които някога съм виждал
И можеш да кажеш на всички
Това е твоята песен
Може да е малко обикновена, но
Когато е готова
Надявам се нямаш нищо против
Че описвам с думи
Колко прекрасен е живота
Сега, когато съществуваш
Изглежда, че получи работата!
Не мога да повярвам.
Влюбена съм.
Влюбена съм в млад,
красив, талантлив Херцог.
Херцог?
Не че титлата е важна, разбира се.
Аз не съм Херцог.
- Не си Херцог? - Аз съм писател.
- Писател? - Да, писател.
- Не! - Тулуз? - Тулуз?
О, не. Ти не си един от о-толкова-талантливите, чаровнобохемски,
- трагично бедни протежета на Тулуз? - Може да се каже така, да.
О, не!
- Ще го убия! - Може да има малка спънка.
- Тулуз ми каза... - Ами Херцогът?
- Скъпи ми Херцоже! - Херцогът!
- Херцогът? - Скрий се! Отзад!
Скъпа, готова ли си за Херцога?
Къде си?
Аз...
- Чаках. - Скъпи ми Херцоже.
Позволете да ви представя госпожица Сатин.
Господине, колко прекрасно от ваша страна да отделите от ценното си време да ме посетите.
Удоволствието, страхувам се, ще бъде изцяло мое, скъпа.
Ще ви оставя, вас две катерички, да се опознаете по-добре.
Целувка по ръката може да е доста обикновенно...
Но диамантите са най-добрите приятели на момичетата.
О. Ами
След напрежението на сцената тази вечер,
сигурно имаш нужда от нещо освежаващо, мила моя.
Недей! Ти...
харесваш...гледката, нали?
Очарователно.
Танцува ми се!
- Бих искал чаша шампанско. - Не!
Малко е...малко е странно.
- Кое е? - Това... - Чувство.
- чувство... - Отвътре. - отвътре.
- Не съм от тези... - Не съм от тези...
които могат лесно да... скрият!
Не!
Нямам много пари,
но ако имах, щях да купя голяма къща,
където можем двама да живеем.
Надявам се, че нямаш нищо против
Да опиша с думи
Колко прекрасен е живота
Сега, когато
Съществуваш
Това е прекрасно.
От Грандиозна Грандиозност е.
Внезапно, когато съм с вас,
най-накрая разбрах истинското значение на тези думи.
"Колко прекрасен е живота, сега, когато съществуваш".
Какво означава това, скъпа?
Не, не!
Херцоже!
Не си играйте с емоциите ми.
Вие... трябва да знаете как влияете на жените.
Да правим любов!
Вие искате да правим любов, нали?
Да правим любов?
Зная, че чувствате същото!
О, Херцоже!
Махай се оттук или ще те убие.
Да, прав сте. Трябва да почакаме до премиерата.
Да почакаме?
Има сила у вас, която ме плаши.
- Трябва да вървите. - Аз току що дойдох.
Да, но ще се виждаме всеки ден по време на репетициите.
Ние трябва да почакаме. Трябва да почакаме до премиерата.
Изчезвайте.
Имаш ли представа... някаква представа, какво щеше да се случи,
ако те бяха открили?
Сатин.
Нека надзърнем.
Право в целта.
Добре. Ще я сложа в леглото.
Ще я сложа в леглото.
Забравих си шапката.
- Нечестна игра? - Тя...
- О, Херцогът. - Малко е странно,
това, което чувствам отвътре.
Красиви думи. Да, нека да ви представя, авторът.
- Авторът? - Да, ние репетирахме.
Очаквате да повярвам, че с тази ефирна дреха, в прегръдките на друг мъж,
посред нощ, вие репетирахте?
Как върви репетицията?
- Да започнем ли отначало? - Надявам се, че пианото е настроено.
- Съжалявам. Задържаха ни. - Мога ли да ви предложа питие?
О, господи!
Когато ви говорих тези неща преди, вие така ме вдъхновихте.
Осъзнах колко много работа имаме да вършим, така че привиках всички за спешна репетиция.
Ако репетирате, къде е Зидлър?
- Не искахме да притесняваме Харолд. - Мили ми, Херцоже, ужасно съжалявам.
Харолд, ти успя. Всичко е наред. Херцогът знае за спешната репетиция.
- Спешна репетиция? - Да въведем идеите на Херцога.
Сигурен съм, че Одри ще бъде много поласкан...
- Одри напусна. - Той какво? - Котката изскочи от торбата.
Да, Херцогът е вече голям почитател на работата на нашия нов автор.
- Затова е и толкова ентусиазиран да инвестира. - Да инвестира?
Да инвестира! О, да, добре, да инвестира!
Едва ли можете да ме обвинявате, че се опитвам да скрия...
- Кристиян. - Кристиян.
- Аз вече знам това, Зидлър. - Скъпи, Херцоже.
Защо вие и аз не отидем в офиса ми и не разгледаме документите?
- Каква е историята? - Историята?
Ами ако ще инвестирам, трябва да знам историята.
А, да. Разказва се за...
Тулуз?
Ами, разказва се за...
- Ами, пиесата е за... - За любовта.
- Любовта? - За любовта, преодоляваща всякакви препятствия.
Действието се развива в Швейцария!
- Швейцария? - Екзотична Швейцария!
Индия. Индия! Развива се в Индия!
Разказва се за една куртизанка.
Най-красивата куртизанка в целия свят.
Нейното кралство е било завладяно от зъл махараджа!
За да спаси кралството си, тя трябва да прелъсти злия махараджа.
Но в нощта на прелъстяването,
тя обърква беден...
беден свирач на цитра
със злия махараджа и тя се влюбва в него.
Той не се е опитвал да я измами, бил е облечен като махараджа,
защото е участвал в пиеса.
Аз ще играя бедния, танцуващ танго, свирач на цитра.
Той ще пее като ангел, но ще танцува като дявол.
Да, добре. А какво става по-нататък?
Ами, бедният свирач на цитра и куртизанката
трябва да крият тяхната любов от злия махараджа.
Цитрата вълшебна. Тя казва само истината.
Аз ще играя вълшебната цитра.
Вие сте прекрасна.
Вие сте грозен.
А вие сте...
- И той казва тайната? - Да!
- Кажи му за кан-кана. - Тантрическия кан-кан...
Това е еротична великолепна сцена, която улавя натрапващия,
буйния, трептящия, див бохемски дух,
който цялата тази продукция въплащава, Херцоже.
- Какво имаш предвит? - Искам да кажа, че шоуто ще бъде...
великолепно, богато, огромно, изумително,
великанско заслепяване,
чувствен възторг.
- Ще бъде...
Грандиозна Грандиозност!
Никакви думи в познатия нам език
Могат да опишат това велико събитие
Ще онемеете от почуда
Възвръщаемостта е десет процента
Трябва да се съгласите, че това е отлично
И отгоре на това
ще бъдете въвлечен артистично
Толкова вълнуващо, публиката ще аплодира
Толкова възхитително, ще се играе 50 години
Толкова вълнуващо, публиката ще аплодира
Толкова възхитително, ще се играе 50 години
- Слонове - Араби
- Индийци - И куртизанки
- Акробати - И жонглиращи мечки
- Екзотични момичета - Гълтачи на огън!
- Културисти, акробати, интриги, опасност - И романтика
Светлини, машини и цялото това електричество
Хълмовете оживяват
от звукът на музиката
Да, но какво става на края?
Куртизанката и свирачът на цитра
Са разделени от зъл план
Но на края тя чува неговата песен
И тяхната любов е много силна
Малко е странно
Това чувство отвътре.
Тайната песен на свирача на цитра им помага да избягат от злодея
Въпреки, че тиранина ругае и кълне, това нищо не променя
Аз съм злия махараджа!
- Няма да избягате! - Харолд, никой не може да го изиграе така, както ти.
- Никой няма да го направи. - Толкова е вълнуващо, ще ги накараме да се смеят и да плачат.
- Толкова възхитително - А накрая някой трябва ли да умре?
Като цяло ми харесва.
Зидлър имаше инвеститор,
а бохемите имаха шоу.
Краят на века!
Бохемската революция е тук!
Няма да излъжете децата на революцията
Ти си красива жена.
Обичам секса.
Докато празненството се вихреше горе, аз се опитвах да пиша.
Но всичките ми мисли бяха за нея.
Колко прекрасен е животът
Тя мислеше ли за мен?
Сега, когато
Ти съществуваш
Херцог? Аз не съм Херцог.
Аз съм писател.
Той не се опитваше да я излъже. За любовта е.
За любовта, която
преодолява всички прегради.
Аз
Следвам
Нощта
Не мога да търпя
Светлината
Кога ще започна
Да живея отново
Един ден ще отлетя
Ще оставя всичко това зад гърба си
Какво може да направи повече твоята любов за мен
Кога любовта
Ще ме остави на мира
Защо живея живот
От сън на сън
И се страхувам от деня
Когато сънят
Свършва
Колко прекрасен е животът
Сега, когато
Съществуваш
- Съжалявам! Не исках да...
Видях... че свети и...
- се покатерих... - Какво?
Не можех да заспя и исках да ти благодаря, че ми помогна да получа работата.
Разбира се.
Да, Тулуз... Тулуз беше прав.
Ти си...
Ти си много талантлив.
Ще бъде прекрасно шоу.
Както и да е, по-добре да тръгвам, защото...
и двамата ще имаме голям ден утре.
Чакай. Моля те, чакай.
Преди, когато бяхме...
когато мислеше, че съм Херцога,
ти каза, че ме обичаш и аз се чудех дали...
- Припадъкът не е бил само игра? - Да.
Разбира се.
Стори ми се истински.
Кристиян, аз съм куртизанка.
Плащат ми да накарам мъжете да повярват в това, което искат.
Да.
Глупаво беше да си мисля, че можеш да се влюбиш в някой като мен.
- Не мога да се влюбя в никой. - Не можеш да се влюбиш?
Но животът без любов е ужасен.
Не, да си на улицата е ужасно.
- Не, любовта е като кислород. - Какво?
- Едно момиче трябва да яде. - Всичко, от което се нуждаеш е любов
- Тя ще свърши на улицата. - Всичко, от което се нуждаеш е любов
Любовта е само игра
Аз съм създаден, за да те обичам, скъпа, ти си създадена да ме обичаш
Единственият начин да ме обичаш, скъпи,
Е да платиш прекрасно
Само една нощ. Дай ми само една нощ
Няма начин, защото не можеш да си платиш
- В името на любовта
Една нощ в името на любовта
Ти, луд глупчо, няма да ти се дам
Недей...да ме оставяш по този начин
Не мога да оцелея без твоята сладка любов
О, скъпа
Не ме оставяй по този начин
Не мислиш ли, че на хората им е дошло до гуша
От глупави любовни песни
Оглеждам се около мен и виждам, че
Не е така. О, не.
Някои хора искат да запълнят света
С глупави любовни песни
Е, какво лошо има в това
Бих искал да знам
Защото започвам пак
О, не!
Любовта ни издига, там където ни е мястото
- Слез долу! - Където летят орлите
На висока планина
Любовта ни кара да се държим като глупаци
Да захвърлим живота си
За един щастлив ден
Можем да сме герои
Само за един ден
Ти, ти ще бъдеш зъл
Не, няма.
А, аз
Аз ще пия през цялото време.
Трябва да сме любовници
Не можем да направим това
Трябва да сме любовници
И това е факт
Въпреки, че нищо
Няма да ни задържи заедно
Можем да откраднем време
Само за един ден
Можем да бъдем герои
Завинаги
Можем да бъдем герои
Завинаги
Можем да бъдем герои
Защото
Аз
Винаги ще те обичам
Аз
Не мога да спра
Да те обичам
Колко прекрасен е живота
Когато ти
Съществуваш
Няма да си добър бизнесмен. Със сигурност мога да го кажа.
Колко прекрасен
е живота
Когато ти
Съществуваш
Колко прекрасен е животът сега, когато Сатин съществуваше.
А Херцогът,
Зидлър получи много повече, отколкото беше се договорил.
Превръщането на Мулен Руж в театър, ще струва фантастична сума.
Така че в замяна ще искам договор,
който обвързва Сатин с мен,
изключително.
Естествено, ще искам и малко сигурност.
Ще искам документите на Мулен Руж.
Драги, Херцоже, аз...
Моля ви! Не мислете, че съм наивен, Зидлър.
Ще държа документите на Мулен Руж.
- И ако има някакви възражения, - Аз...
моя помощник Уорнър
ще се справи с това на единствения език,
който вие хората на подземния свят разбирате.
Сатин ще бъде моя.
Не че съм ревнив.
Просто не обичам
други хора да докосват моите неща!
Аз... разбирам...
напълно, Херцоже.
Добре. Сега, когато се разбираме,
изглежда, че имате намерение
да превърнете вашия любим Мулен Руж...
В театър!
Ще ухажвам Сатин на вечерята довечера.
Ще създадем
първия в света напълно модерен,
изцяло електрифициран,
абсолютно бохемски, всички пеещи и танцуващи,
спектакъл!
Шоуто трябва да продължи!
Да, шоуто щеше да продължи,
но Сатин нямаше да отиде на вечерята тази вечер и следващата вечер.
Ти ме измами!
Луд от ревност, злият махараджа насили куртизанката
да накара бедния свирач на цитра да повярва, че тя не го обича.
О, да! Разбира се!
"Благодаря ти, че ме излекува от моята абсурдна мания за любов",
каза бедния свирач на цитра, докато хвърляше пари в краката й и напускайки кралството завинаги.
- Не! - Не!
Брилянтно!
О, но животът без любов е ужасен.
- Да, но свирачът на цитра... - Чакай, чакай!
...с вълшебната цитра...
Това е моята част, Кристиян! Това е моята част!
Да не си посмял. Не.
Вълшебната му цитра, която казваше само истината, каза...
"Най-великото нещо, което ще научиш някога, е да обичаш
и да бъдеш обичан в замяна".
Пикник, сладка госпожо?
Ами имаме толкова много работа.
Е, ако младият писател може да носи одеало и кошница,
не виждам защо вие двамата не можете да го правите в мое присъствие.
- Така че свирачът на цитра пада от покрива... - Да, знам, не ми казвай.
Най-великото нещо, което някога...
Още ли сте на това, сладкишче?
- Господарю... - Але-хоп!
сключете... договор.
О, драги, скъпи, Херцоже. Толкова много за научаване.
Репетирахме ги отново и отново.
За опита, който херцогът можеше да направи,
Беше прекалено лесно за млад писател и водеща актриса
да измислят абсолютно основателни причини да го избягват.
Госпожице Сатин, не съм довършил новата сцена.
Сцената "Ще се срещнат ли любовниците в скромнто жилище на музиканта".
Чудех се дали ще мога да работя по нея по-късно тази вечер.
Но скъпа, уредил съм ни прекрасна вечеря в готическа кула.
Не е важно. Можем да работим върху нея утре.
О, как смееш! Не може да чака до утре.
Сцената "Любовниците ще се срещнат в скромното жилище на музиканта"
е най-важната в продукцията.
Ще работим върху нея довечера, докато бъда задоволена напълно.
- Но, скъпа... - Извинете ме, Херцоже.
Съжалявам.
Чудесна работа! Прекрасно!
Свежи и рано утре сутрин започваме второ действие,
любовниците са разкрити.
- Зидлър. - Херцоже.
Всичко е уредено за специалната вечеря довечера в готическата кула.
Можеш да си я ядеш сам, Зидлър. Нейната привързаност намялява.
- Невъзможно. - Разбирам колко важна за нея е работата й,
но тя винаги е с този проклет писател!
Ако не я видя довечера, I'm ballywell leaving!
Не, драги Херцоже! Аз ще настоявам Сатин да си освободи вечерта.
Добре.
В 8:00 тогава.
Ще дойдеш ли? Довечера?
Да.
- Кога? - В 8:00.
- Обещаваш ли? - Да.
Върви!
Луда ли си?
Херцогът държи документите на Мулен Руж.
Той харчи състояние по теб.
Той ти даде прекрасна нова гримьорна. Иска да те направи звезда.
А ти си губиш времето с писателя!
Харолд, не бъди...
Видях ви заедно!
Няма нищо.
Това е само увлечение.
Няма... нищо.
"Увлечението" ще приключи.
Върви при момчето. Кажи му, че всичко е свършило.
Херцогът те чака в кулата в 8:00 часа.
Ако трябва да умра
Точно в този момент
Не бих се страхувала
Защото никога не съм знаела
Пълноценността
Да бъда тук
Обгърната от топлотата ти
Обичаща
Всяко твое дихание
Защо живея живот
От сън
На сън
И се страхувам от деня
Откъде можех да зная,
в тези последни, фатални дни,
че сила, по-страшна от ревността
и по-силна от любовта,
започна да завладява Сатин.
Къде е тя?
- Мислиш ли, че ще се надигне за довечера? - Утре сутрин.
Херцогът си тръгва! Тя се изповядва!
Изповядва се? За идиот ли ме мислиш, Зидлър?
Тя внезапно пожела
да отиде при свещеник и
да изповяда греховете си.
- Какво? - Тя искаше да се пречисти от предишния си живот.
Тя погледна на вечерта като на нейна сварбена нощ.
- Сватбена нощ? - Тя е като изчервена булка.
Казва, че я карате да се чувства като
девица.
Девица?
Нали знаете. Докосната за първи път.
Първият...
Казва, че се чувства толкова добре,
когато я прегръщате
и я докосвате.
Като девица.
Тя се поукроти някак. Успя да го направи.
Тя не знаеше колко е объркана е била,
Докато ви откри
Тя беше объркана, непълноценна
Тя беше й дошло до гуша, беше тъжна
Но вие я накарахте да се чувства
Да, накарахте я да се чувства
Свежа и блестяща
Като девица
Докосната за първи път
Като девица
Вашите сърца бият заедно
Ще ви даде цялата си любов
Нейният страх изчезва бързо
Тя пази всичко за в
Само любовта може да издържи
Тя е толкова прекрасна и е твоя
Ще е твоя
До края на живота си Защото я караш да чувства
Да, караш я да чувства
Че няма нищо за криене
Като девица
Докосната за първи път
Като девица
Когато сърцата ви бият заедно
Като девица
Толкова добре се чувства, когато я прегръщаш
И я докосваш
Тя е толкова прекрасна и е моя
Прави ме силен Да, правиме смел
Сега, нейната любов размразява
Да, нейната любов размразява
Което е ужасяващо и студено
Като девица
Докосната за първи път
Като девица
Когато сърцата ви бият заедно
Като девица
Толкова е хубаво
Като девица, когато я докосваш
Когато я прегръщаш и я докосваш
Като девица
Брилянтните лъжи на Харолд Зидлър още веднъж предотвратиха катастрофа.
Но няма лъжа, колкото и брилянтна да е тя,
която можеше да спаси Сатин.
Господин Зидлър, госпожица Сатин умира.
Тя е болна от туберкулоза.
Моята малка лястовичка умира?
Тя не трябва да знае, Мари.
Шоуто трябва да продължи.
Щяла нощ, бедният музикант беше чакал,
а сега, за първи път,
той усети студеното пронизване на ревността.
Къде беше миналата нощ?
Казах ти. Бях болна.
Не е нужно да ме лъжеш.
Трябва да приключим с това.
Всички знаят.
Харолд знае.
Рано или късно Херцогът ще разбере.
В нощта на премиерата аз трябва да преспя с Херцога.
И ревността ще те подлуди.
Тогава ще напиша песен.
Ще я сложим в шоуто и колкото и лоши неща да се случат,
когато я чуеш, когато я запееш, я тананикаш или свирукаш,
тогава ще знаеш, че се обичаме.
- Аз няма да ревнувам. - Нещата не стават по този начин, Кристиян.
Трябва да го приключим.
Никога не съм знаел
Че ще се чувствам така
Все едно никога не съм виждал небето
Преди
Искам да изчезна
В твоята целувка
Тази нова сцена е такава, където свирачът на цитра
пише тайна песен за куртизанката,
така че и каквото да се случи, колкото и лошо да е,
те помнят своята любов и...
Можем да започнем от думите на Сатин.
Да започваме.
- Трябва да внимаваме. - Не се страхувай.
Ще се обичаме, без махараджата да разбере.
Сезоните могат да се сменят
От зима към пролет
Честно, приятелю, това е неъзможно!
Но аз те обичам
До края
на живота ми
Каквото и да се случи
Аз ще те обичам
До
Смъртта си
Внезапно светът
Започна да бъде прекрасно място
Скъпа! Малка жабка!
Внезапно започна да се движи
С толкова перфектна грация
Внезапно животът ми вече не изглежда
Загубен
Всичко се върти
Около теб
Няма планина, толкова висока
Няма река, толкова широка
Изпей тази песен
И аз ще бъда там, до теб
Може буреносни облаци да се скупчват
И звездите да се сблъскат
Но аз те обичам
До края на
Живота ми
Каквото и да се случи
Аз ще те
Обичам
Свирачът на цитра пада от покрива и казва,
"Най-великото нещо, което някога ще научиш,
е да обичаш и в замяна да бъдеш обичан"
Този край е глупав.
Защо куртизанката ще хареса бедния пиосател?
Исках да кажа свирачът на цитра.
Каквото и да се случи
каквото и да се случи
Да, ще те обичам
Каквото и да се случи
Аз ще те обичам
До края на
Дните си
Не ми харесва този край.
Не ви харесва края, Херцоже?
Защо куртизанката би избрала беден музикант
вместо махараджа,
който й предлага сигурност до края на дните й?
Това е истинската любов.
Веднъж музикантът да задоволи своята страст,
той ще изостави куртизанката без нищо.
Предлагам на края куртизанката да избере махараджата.
Но, съжалявам...
Съжалявам, но в този край няма бохемските идеалите за истина, красота, свобода...
Не ме интерисува вашата абсурдна догма!
Защо куртизанката да не избере махараджата?
Защото тя не те обича!
Него.
Него. Тя не го обича, него не го обича.
О, разбирам.
Господин Зидлър, този край ще бъде пренаписан
и куртизанката ще избере махараджата.
И без тайната песен на любовниците.
Ще се репетира сутринта,
за да е готово за премиерата вечерта.
Драги, Херцоже, това няма да бъде възможно.
Харолд!
С бедният Херцог са се отнесли ужасно.
Тези глупави писатели си развихрят въображението и то ги отнася.
Сега, защо вие и аз
не вечеряме заедно
и после
ние с господин Зидлър знаем
как бихме предпочели да завърши пиесата.
Благодаря ти, Елизабет.
Не искам да спиш с него.
Той може да развали всичко.
Това е за нас.
Обещава ми.
Обеща ми, че няма да ревнуваш.
Всичко ще бъде наред.
Да, ще бъде.
- Той чака. - Не.
Каквото
И да се случи
Каквото и да се случи.
Тя отиде в кулата, за да спаси всички ни,
а ние...
на нас не ни оставаше друго, освен да чакаме.
Драги, Херцоже, надявам се, че не ви накарах да чакате.
Не се притеснявай, Шекспир.
Ти ще получиш своето, когато Херцогът
свърши.
- Хей! Нини, недей! - Махни си ръцете от мен!
Никога не се влюбвай в жена, която се продава.
Винаги приключва зле!
Момчето е обсебено от мисълта за мен.
Имам предвид, че развихрям въображението му, защото е талантлив.
Нуждаем се от него,
но само да утре вечер.
Имаме един танц...
в бордеите на Буенос Айрес.
Разказва историята...
на една проститутка...
и един мъж...
който се влюбва...
в нея.
Първо е желанието.
После страстта.
След това подозрението.
Ревността! Гневът!
Измяната!
Когато любовта е за този, който предлага най-високата цена, няма доверие.
Без доверие, няма любов!
Ревност.
Да, ревността...
те подлудява!
Роксан
Няма нужда да пускаш тази червена светлина
Обикаляш улиците за пари
Не ти пука дали е грешно или правилно
Роксан
Няма нужда да обличаш тази рокля довечера
Роксан
Няма нужда да продаваш тялото си в нощта
Неговите очи върху лицето ти
Неговата ръка
Върху твоята
Неговите устни
Целуват кожата ти
Това е повече, отколкото мога да издържа
- Роксан - Защо
Плаче моето сърце
Роксан
Чувствата не мога да преборя
Ти можеш
Да ме напуснеш
Но не можеш да ме измамиш
И моля те
Повярвай ми, когато казах
Обичам те
Когато тази продукция пожъне успех,
ти повече няма да си танцьорка на кан-кан,
А актриса.
Аз ще те направя
звезда.
Приеми го
като подарък от махараджа
на своята куртизанка.
Ами...
финалът?
Нека Зидлър запази
финалът на своята приказка.
Да става
Каквото ще
Аз ще те обичам
До деня на
Смъртта ми
Не.
Не?
О, виждам.
Това е твоят личен беден свирач на цитра.
Драги Херцоже...
Млъкни!
Накара ме да повярвам, че ме обичаш.
Не.
Не бих могла.
Не бих могла да мина през това.
Видях те там и
се почувствах по-различно и не можех да се преструвам.
А Херцогът, той видя.
Той видя и той...
Кристиян, обичам те.
Всичко е наред.
Не бих могла да продам това. Не исках да се преструвам повече.
Не исках да лъжа. Не исках...
А той знаеше.
- Той знаеше и те видя. - Всичко е наред.
Няма да се преструваш повече. Ще заминем.
Ще заминем довечера.
Да заминем?
А шоуто?
Не ме интересува.
Не ме интересува шоуто.
Имаме се един друг,
а това е, което има значение.
Да.
Имаме се един друг.
- Имаме се. - Шоколад.
Заведи мис Сатин в гримьорната й и вземи това, което й е необходимо.
- Нун трябва да те види. Разбра ли? - Разбрах.
- Скъпа, отиди се приготви, а аз ще те чакам.
Беше момчето. Омагьосал я е с думи.
Искам я обратно, Зидлър.
Намери я...
Кажи и,
че шоуто ще завърши, както аз искам,
а тя ще дойде при мен, когато завесата падне.
Или момчето ще бъде убито.
Убито?
Убито.
Прости ми за нахлуването, херувимче.
Губиш си времето, Харолд.
Почакай. Не разбираш.
Херцогът ще убие Кристиян.
Не.
Херцогът е ревнив до лудост.
Ако не направиш така, както той иска и не спиш с него утре вечер,
Херцогът ще убие Кристиян.
Той не може да ни уплаши.
Той е влиятелен човек. Знаеш, че може да го направи.
Какво правиш?
Повече нямам нужда от теб!
Цял живот ме караше да вярвам, че съм стока, за която някой ще плати!
Но Кристиян ме обича.
Той ме обича, Харолд.
Обича ме,
а тази цена важи навсякъде.
Отиваме далеко от теб,
от Херцога, от Мулен Руж!
Довиждане, Харолд.
Ти умираш, Сатин.
Умираш.
Друг трик, Харолд?
Не, любов моя. Докторът ни каза.
Мари?
Умирам.
Бях глупава
Да
Вярвам
Глупава
Да
Вярвам
Всичко свършва
Днес
Да, всичко
Свършва
Днес
Отпрати Кристиян.
Само ти можеш да го спасиш.
Той ще се бори за мен.
Да, освен ако вярва, че не го обичаш.
Какво?
Ти си голяма актриса, Сатин.
Накарай го да повярва, че не го обичаш.
Не.
Използвай таланта си да го спасиш.
Нарани го.
Нарани го, за да го спасиш.
Няма друг начин.
Шоуто трябва да продължи, Сатин.
Ние сме същества от подземния свят.
Не можем да си позволим да обичаме.
Днес е
Денят
Когато мечтите
Свършват
Друг герой,
друго безумно престъпление
зад завесата
на пантомимата.
Непрекъснато се питам
Дали някой знае за какво живеем
Какво се случва
Оставяме всичко на съдбата
Друга душевна мъка
Друг провален романс
Непрекъснато се питам
Дали някой знае
За какво живеем
Шоуто трябва да продължи
Отвън зората си проправя път
На сцената
Държи съдбата ни
Шоуто трябва да продължи
Отвътре сърцето ми се къса
Гримът ми
Може би се размазва
Но усмивката ми
Все още остава
Шоуто трябва да продължи
Ще изкача върха Ще предотвратя убийството
Трябва да намеря воля Да се погрижа
За
Шоуто
За шоуто
Шоуто
Трябва
Да продължи
Какво има?
Оставам с Херцога.
След като те оставих, Херцогът дойде да ме види
И ми предложи всичко.
Всичко, за което съм си мечтала.
Имаше едно условие.
Никога да не те видя отново.
- Съжалявам. - За какво говориш?
- Знаеш каква бях. - Ами миналата нощ, какво си казахме?
Не очаквам да разбереш.
Разликата между теб и мен е, че ти можеш да си тръгнеш, когато поискаш.
Но това е моят дом.
- Мулен Руж е моят дом. - Не.
Трябва да има нещо друго. Това не може да е истина.
Има някаква причина. Кажи каква е. Кажи ми какво има!
Кажи ми истината.
Истината?
Истината е,
че аз съм индийска куртизанка
и избирам махараджата.
Ето как наистина завършва историята.
Ревността го докраваше до лудост!
Сатин!
Не винаги нещата са такива, каквито изглеждат.
Нещата са точно такива, каквито изглеждат.
Кристиян, може да ти изглеждам само като алкохолизиран порочен гном,
чиито приятели са само сводници и момичета от бордеите,
но аз разбирам от изкуство и любов,
дори само защото копнея за това с всяка фибра на съществуванието си.
Тя те обича. Знам това. Знам, че тя те обича.
Махай се, Тулуз. Остави ме сам.
Махай се.
Махай се!
Исках да не обръщам внимание на това, което Тулуз каза,
но той ме беше изпълнил със съмнение.
Имаше само един начин да се уверя.
Трябваше да знам.
Така че се върнах
в Мулен Руж
за
последен
път.
Тя е моя!
Аз говоря само истината
Браво!
Целувка
Ръка
Диаманти
Най-добър приятел
Целувка
Благородник
Диаманти
Най-добър приятел
Мъж
Студ
Момичета, старост
Всички губим чара си
На края
Диамантите са
На момичетата
Най-добрият
Приятел
Тя е моя.
Знам, че тя все още го обича. Трябва да има причина.
Ако една от тях е Херцогът, а друга е...
Трябва да се съгласиш, че нещо не е наред. Но какво?
Вдигам високо моят церемониален венчален меч
и приветствам моите предани поданици, че се присъединиха
на празненството
на нашия свещен...
Какво велико представление.
Изпий това заради мен. Хайде, скъпа.
Момчето е тук.
Казах на Сатин, че ако Кристиян се приближи до нея, ще бъде убит!
Скоро ще бъде.
Той ще бъде убит.
Това е. Ето защо го е отблъснала. За да го спаси.
Това е.
Кристиян!
Не!
Господи! Високо е!
Дойдох да платя сметката си.
Не трябваше да си тук, Кристиян.
Просто си тръгни.
Убит. Убит? Убит!
Трябва да го предупредя!
Накара ме да повярвам, че ме обичаш.
Защо да не ти платя?
- Моля те, Кристиян. - Тя трябва да излиза на сцената!
Ревността накара свирача на цитра да се крие!
Ти свърши своята работа много добре.
Момчето взе Сатин. Бързо.
Защо не мога да ти платя, както всички други?
Недей, Кристиян. Няма смисъл. Просто върви.
Ще го убият! Горкото момче!
Но аз го намерих!
Спрете го!
Върви!
Ако не беше истина, защо тогава не мога да ти платя?
Кристиян!
Отворете вратите!
Позволи ми да платя!
Кажи ми, че не беше истина!
Кажи ми, че не ме обичаш!
Аз не съм глупав!
Обръснал е брадата си и се е преоблякъл,
очите ми не ме лъжат.
Това е той,
бедният свирач на цитра!
Докаран до лудост от ревност!
О, не!
Тази жена сега е твоя.
Плащам на моята курва.
Нищо не ти дължа.
И ти нищо на мен.
Благодаря, че ме излекува от странното ми обсебване от любовта.
Не мога да си спомня текста.
Този свирач на цитра
не те обича.
Гледай, той напуска кралството!
Тиквичке, така е най-добре. Знаеш, че е така.
Шоуто трябва да продължи.
А сега, моя булко,
време е да извисиш гласа си до небесата
и да кажеш брачната си клетва.
Спомних си.
Най-великото нещо, което някога си научил,
е да обичаш и да бъдеш обичан
в замяна!
Никога не съм знаела
Че бих могла
Да се чувствам
Така
Все едно никога не съм виждала
Небето
Преди
Искам да потъна
В твоите
Целувки
Всеки ден те обичам
Повече и повече
Послушай сърцето ми
Можеш ли да чуеш как пее
Върни се при мен
И прости
Всичко
Сезоните може да се променят
От зима към пролет
Обичам те.
До края
На
Дните ми
Каквото
И да се случи
Каквото и да се случи
Аз ще те обичам
До деня на моята
Смърт
Кристиян.
Той има пистолет!
Те се опитаха да те убият!
- Млъкни! - Вижте, има пистолет!
- Стража, хванете го! - Той е луд!
Да живее бохемският живот!
Добре! Няма проблеми! Връщайте се на работа!
Няма значение какво казваш
Шоуто завършва по нашия начин
Шоуто трябва да продължи
Хайде, станете
За свобода
Красота, истина
И любов
Ще отлетя оттук.
Подаръкът ми е
Моята песен
Ще те обичам
Да, ще те обичам
По моят начин!
Моят начин.
Останете за бис!
Танцьори, по местата, моля.
Сатин!
Сатин. Какво има?
Добре ли си?
Скъпа, какво има?
Скъпа. Сатин. Какво има?
Господи.
Някой да повика помощ!
Задръжте завесата! Доведете доктора!
Съжалявам, Кристиян.
Аз... Аз...
Умирам.
Съжалявам.
Ще се оправиш.
Студено.
Студено ми е.
Прегърни ме.
Добре ли си.
Обичам те.
Tрябва да продължиш, Кристиян.
Не мога без теб.
Имаш толкова много да дадеш на света.
Разкажи...
Разкажи нашата история, Кристиян.
Не.
Да.
Обещай ми.
Да.
Този път ще...
Винаги ще бъда с теб.
Имаше
Едно момче
Много странно
Очарователно
Момче
Дните се превърнаха в седмици.
Седмиците в месеци.
И тогава в един, не толкова специален ден,
Отидох до пишещата ми машина,
седнах
и написах нашата история.
История за времето,
история за мястото,
История за хората.
Но преди всичко,
история за любовта.
Любов,
която ще живее
вечно.
Край.
Най-великото нещо
Което някога ще научиш
Е да обичаш
И да бъдеш обичан
В замяна