Само любовта може да издържи
Тя е толкова прекрасна и е твоя
Ще е твоя
До края на живота си Защото я караш да чувства
Да, караш я да чувства
Че няма нищо за криене
Като девица
Докосната за първи път
Като девица
Когато сърцата ви бият заедно
Като девица
Толкова добре се чувства, когато я прегръщаш
И я докосваш
Тя е толкова прекрасна и е моя
Прави ме силен Да, правиме смел
Сега, нейната любов размразява
Да, нейната любов размразява
Което е ужасяващо и студено
Като девица
Докосната за първи път
Като девица
Когато сърцата ви бият заедно
Като девица
Толкова е хубаво
Като девица, когато я докосваш
Когато я прегръщаш и я докосваш
Като девица
Брилянтните лъжи на Харолд Зидлър още веднъж предотвратиха катастрофа.
Но няма лъжа, колкото и брилянтна да е тя,
която можеше да спаси Сатин.
Господин Зидлър, госпожица Сатин умира.
Тя е болна от туберкулоза.
Моята малка лястовичка умира?
Тя не трябва да знае, Мари.
Шоуто трябва да продължи.
Щяла нощ, бедният музикант беше чакал,
а сега, за първи път,
той усети студеното пронизване на ревността.
Къде беше миналата нощ?
Казах ти. Бях болна.
Не е нужно да ме лъжеш.
Трябва да приключим с това.
Всички знаят.
Харолд знае.
Рано или късно Херцогът ще разбере.
В нощта на премиерата аз трябва да преспя с Херцога.
И ревността ще те подлуди.
Тогава ще напиша песен.
Ще я сложим в шоуто и колкото и лоши неща да се случат,
когато я чуеш, когато я запееш, я тананикаш или свирукаш,
тогава ще знаеш, че се обичаме.
- Аз няма да ревнувам. - Нещата не стават по този начин, Кристиян.
Трябва да го приключим.
Никога не съм знаел
Че ще се чувствам така
Все едно никога не съм виждал небето
Преди
Искам да изчезна
В твоята целувка
Тази нова сцена е такава, където свирачът на цитра
пише тайна песен за куртизанката,
така че и каквото да се случи, колкото и лошо да е,
те помнят своята любов и...
Можем да започнем от думите на Сатин.
Да започваме.
- Трябва да внимаваме. - Не се страхувай.
Ще се обичаме, без махараджата да разбере.
Сезоните могат да се сменят
От зима към пролет
Честно, приятелю, това е неъзможно!
Но аз те обичам
До края
на живота ми
Каквото и да се случи
Аз ще те обичам
До
Смъртта си
Внезапно светът
Започна да бъде прекрасно място
Скъпа! Малка жабка!
Внезапно започна да се движи
С толкова перфектна грация
Внезапно животът ми вече не изглежда
Загубен
Всичко се върти
Около теб
Няма планина, толкова висока
Няма река, толкова широка
Изпей тази песен
И аз ще бъда там, до теб
Може буреносни облаци да се скупчват
И звездите да се сблъскат
Но аз те обичам
До края на
Живота ми
Каквото и да се случи
Аз ще те
Обичам
Свирачът на цитра пада от покрива и казва,
"Най-великото нещо, което някога ще научиш,
е да обичаш и в замяна да бъдеш обичан"
Този край е глупав.
Защо куртизанката ще хареса бедния пиосател?
Исках да кажа свирачът на цитра.
Каквото и да се случи
каквото и да се случи
Да, ще те обичам
Каквото и да се случи
Аз ще те обичам
До края на
Дните си
Не ми харесва този край.
Не ви харесва края, Херцоже?
Защо куртизанката би избрала беден музикант
вместо махараджа,
който й предлага сигурност до края на дните й?
Това е истинската любов.
Веднъж музикантът да задоволи своята страст,
той ще изостави куртизанката без нищо.
Предлагам на края куртизанката да избере махараджата.
Но, съжалявам...
Съжалявам, но в този край няма бохемските идеалите за истина, красота, свобода...
Не ме интерисува вашата абсурдна догма!
Защо куртизанката да не избере махараджата?
Защото тя не те обича!
Него.
Него. Тя не го обича, него не го обича.
О, разбирам.
Господин Зидлър, този край ще бъде пренаписан
и куртизанката ще избере махараджата.
И без тайната песен на любовниците.
Ще се репетира сутринта,
за да е готово за премиерата вечерта.
Драги, Херцоже, това няма да бъде възможно.
Харолд!
С бедният Херцог са се отнесли ужасно.
Тези глупави писатели си развихрят въображението и то ги отнася.
Сега, защо вие и аз
не вечеряме заедно
и после
ние с господин Зидлър знаем
как бихме предпочели да завърши пиесата.
Благодаря ти, Елизабет.
Не искам да спиш с него.
Той може да развали всичко.
Това е за нас.
Обещава ми.
Обеща ми, че няма да ревнуваш.
Всичко ще бъде наред.
Да, ще бъде.
- Той чака. - Не.
Каквото
И да се случи
Каквото и да се случи.
Тя отиде в кулата, за да спаси всички ни,
а ние...
на нас не ни оставаше друго, освен да чакаме.
Драги, Херцоже, надявам се, че не ви накарах да чакате.
Не се притеснявай, Шекспир.
Ти ще получиш своето, когато Херцогът
свърши.
- Хей! Нини, недей! - Махни си ръцете от мен!
Никога не се влюбвай в жена, която се продава.
Винаги приключва зле!
Момчето е обсебено от мисълта за мен.
Имам предвид, че развихрям въображението му, защото е талантлив.
Нуждаем се от него,
но само да утре вечер.
Имаме един танц...
в бордеите на Буенос Айрес.
Разказва историята...
на една проститутка...
и един мъж...
който се влюбва...
в нея.
Първо е желанието.
После страстта.
След това подозрението.
Ревността! Гневът!
Измяната!
Когато любовта е за този, който предлага най-високата цена, няма доверие.
Без доверие, няма любов!
Ревност.
Да, ревността...
те подлудява!
Роксан
Няма нужда да пускаш тази червена светлина
Обикаляш улиците за пари
Не ти пука дали е грешно или правилно
Роксан
Няма нужда да обличаш тази рокля довечера
Роксан
Няма нужда да продаваш тялото си в нощта
Неговите очи върху лицето ти
Неговата ръка
Върху твоята
Неговите устни
Целуват кожата ти
Това е повече, отколкото мога да издържа
- Роксан - Защо
Плаче моето сърце
Роксан
Чувствата не мога да преборя
Ти можеш
Да ме напуснеш
Но не можеш да ме измамиш
И моля те
Повярвай ми, когато казах
Обичам те
Когато тази продукция пожъне успех,
ти повече няма да си танцьорка на кан-кан,
А актриса.
Аз ще те направя
звезда.
Приеми го
като подарък от махараджа
на своята куртизанка.
Ами...
финалът?
Нека Зидлър запази
финалът на своята приказка.
Да става
Каквото ще
Аз ще те обичам
До деня на
Смъртта ми
Не.
Не?
О, виждам.
Това е твоят личен беден свирач на цитра.
Драги Херцоже...
Млъкни!
Накара ме да повярвам, че ме обичаш.
Не.
Не бих могла.
Не бих могла да мина през това.
Видях те там и
се почувствах по-различно и не можех да се преструвам.
А Херцогът, той видя.
Той видя и той...
Кристиян, обичам те.
Всичко е наред.
Не бих могла да продам това. Не исках да се преструвам повече.
Не исках да лъжа. Не исках...
А той знаеше.
- Той знаеше и те видя. - Всичко е наред.
Няма да се преструваш повече. Ще заминем.
Ще заминем довечера.
Да заминем?
А шоуто?
Не ме интересува.
Не ме интересува шоуто.
Имаме се един друг,
а това е, което има значение.
Да.
Имаме се един друг.
- Имаме се. - Шоколад.
Заведи мис Сатин в гримьорната й и вземи това, което й е необходимо.
- Нун трябва да те види. Разбра ли? - Разбрах.
- Скъпа, отиди се приготви, а аз ще те чакам.
Беше момчето. Омагьосал я е с думи.
Искам я обратно, Зидлър.
Намери я...
Кажи и,
че шоуто ще завърши, както аз искам,
а тя ще дойде при мен, когато завесата падне.
Или момчето ще бъде убито.
Убито?
Убито.
Прости ми за нахлуването, херувимче.
Губиш си времето, Харолд.
Почакай. Не разбираш.
Херцогът ще убие Кристиян.
Не.
Херцогът е ревнив до лудост.
Ако не направиш така, както той иска и не спиш с него утре вечер,
Херцогът ще убие Кристиян.
Той не може да ни уплаши.
Той е влиятелен човек. Знаеш, че може да го направи.
Какво правиш?
Повече нямам нужда от теб!
Цял живот ме караше да вярвам, че съм стока, за която някой ще плати!
Но Кристиян ме обича.
Той ме обича, Харолд.
Обича ме,
а тази цена важи навсякъде.
Отиваме далеко от теб,
от Херцога, от Мулен Руж!
Довиждане, Харолд.
Ти умираш, Сатин.
Умираш.
Друг трик, Харолд?
Не, любов моя. Докторът ни каза.
Мари?
Умирам.
Бях глупава
Да
Вярвам
Глупава
Да
Вярвам
Всичко свършва
Днес
Да, всичко
Свършва
Днес
Отпрати Кристиян.
Само ти можеш да го спасиш.
Той ще се бори за мен.
Да, освен ако вярва, че не го обичаш.
Какво?
Ти си голяма актриса, Сатин.
Накарай го да повярва, че не го обичаш.
Не.
Използвай таланта си да го спасиш.
Нарани го.
Нарани го, за да го спасиш.
Няма друг начин.
Шоуто трябва да продължи, Сатин.
Ние сме същества от подземния свят.
Не можем да си позволим да обичаме.
Днес е
Денят
Когато мечтите
Свършват
Друг герой,
друго безумно престъпление
зад завесата
на пантомимата.
Непрекъснато се питам
Дали някой знае за какво живеем
Какво се случва
Оставяме всичко на съдбата
Друга душевна мъка
Друг провален романс
Непрекъснато се питам
Дали някой знае
За какво живеем
Шоуто трябва да продължи
Отвън зората си проправя път
На сцената
Държи съдбата ни
Шоуто трябва да продължи
Отвътре сърцето ми се къса
Гримът ми
Може би се размазва
Но усмивката ми
Все още остава
Шоуто трябва да продължи
Ще изкача върха Ще предотвратя убийството
Трябва да намеря воля Да се погрижа
За
Шоуто
За шоуто
Шоуто
Трябва
Да продължи
Какво има?
Оставам с Херцога.
След като те оставих, Херцогът дойде да ме види
И ми предложи всичко.
Всичко, за което съм си мечтала.
Имаше едно условие.
Никога да не те видя отново.
- Съжалявам. - За какво говориш?
- Знаеш каква бях. - Ами миналата нощ, какво си казахме?
Не очаквам да разбереш.
Разликата между теб и мен е, че ти можеш да си тръгнеш, когато поискаш.
Но това е моят дом.
- Мулен Руж е моят дом. - Не.
Трябва да има нещо друго. Това не може да е истина.
Има някаква причина. Кажи каква е. Кажи ми какво има!
Кажи ми истината.
Истината?
Истината е,
че аз съм индийска куртизанка
и избирам махараджата.
Ето как наистина завършва историята.
Ревността го докраваше до лудост!
Сатин!
Не винаги нещата са такива, каквито изглеждат.
Нещата са точно такива, каквито изглеждат.
Кристиян, може да ти изглеждам само като алкохолизиран порочен гном,
чиито приятели са само сводници и момичета от бордеите,
но аз разбирам от изкуство и любов,
дори само защото копнея за това с всяка фибра на съществуванието си.
Тя те обича. Знам това. Знам, че тя те обича.
Махай се, Тулуз. Остави ме сам.
Махай се.
Махай се!
Исках да не обръщам внимание на това, което Тулуз каза,
но той ме беше изпълнил със съмнение.
Имаше само един начин да се уверя.
Трябваше да знам.
Така че се върнах
в Мулен Руж
за
последен
път.
Тя е моя!
Аз говоря само истината
Браво!
Целувка
Ръка
Диаманти
Най-добър приятел
Целувка
Благородник
Диаманти
Най-добър приятел
Мъж
Студ
Момичета, старост
Всички губим чара си
На края
Диамантите са
На момичетата
Най-добрият
Приятел
Тя е моя.
Знам, че тя все още го обича. Трябва да има причина.
Ако една от тях е Херцогът, а друга е...
Трябва да се съгласиш, че нещо не е наред. Но какво?
Вдигам високо моят церемониален венчален меч
и приветствам моите предани поданици, че се присъединиха
на празненството
на нашия свещен...
Какво велико представление.
Изпий това заради мен. Хайде, скъпа.
Момчето е тук.
Казах на Сатин, че ако Кристиян се приближи до нея, ще бъде убит!
Скоро ще бъде.
Той ще бъде убит.
Това е. Ето защо го е отблъснала. За да го спаси.
Това е.
Кристиян!
Не!
Господи! Високо е!
Дойдох да платя сметката си.
Не трябваше да си тук, Кристиян.
Просто си тръгни.
Убит. Убит? Убит!
Трябва да го предупредя!
Накара ме да повярвам, че ме обичаш.
Защо да не ти платя?
- Моля те, Кристиян. - Тя трябва да излиза на сцената!
Ревността накара свирача на цитра да се крие!
Ти свърши своята работа много добре.
Момчето взе Сатин. Бързо.
Защо не мога да ти платя, както всички други?
Недей, Кристиян. Няма смисъл. Просто върви.
Ще го убият! Горкото момче!
Но аз го намерих!
Спрете го!
Върви!
Ако не беше истина, защо тогава не мога да ти платя?
Кристиян!
Отворете вратите!
Позволи ми да платя!
Кажи ми, че не беше истина!
Кажи ми, че не ме обичаш!
Аз не съм глупав!
Обръснал е брадата си и се е преоблякъл,
очите ми не ме лъжат.
Това е той,
бедният свирач на цитра!
Докаран до лудост от ревност!
О, не!
Тази жена сега е твоя.
Плащам на моята курва.
Нищо не ти дължа.
И ти нищо на мен.
Благодаря, че ме излекува от странното ми обсебване от любовта.
Не мога да си спомня текста.
Този свирач на цитра
не те обича.
Гледай, той напуска кралството!
Тиквичке, така е най-добре. Знаеш, че е така.
Шоуто трябва да продължи.
А сега, моя булко,
време е да извисиш гласа си до небесата
и да кажеш брачната си клетва.
Спомних си.
Най-великото нещо, което някога си научил,
е да обичаш и да бъдеш обичан
в замяна!
Никога не съм знаела
Че бих могла
Да се чувствам
Така
Все едно никога не съм виждала
Небето
Преди
Искам да потъна
В твоите
Целувки
Всеки ден те обичам
Повече и повече
Послушай сърцето ми
Можеш ли да чуеш как пее
Върни се при мен
И прости
Всичко
Сезоните може да се променят
От зима към пролет
Обичам те.
До края
На
Дните ми
Каквото
И да се случи
Каквото и да се случи
Аз ще те обичам
До деня на моята
Смърт
Кристиян.
Той има пистолет!
Те се опитаха да те убият!
- Млъкни! - Вижте, има пистолет!
- Стража, хванете го! - Той е луд!
Да живее бохемският живот!
Добре! Няма проблеми! Връщайте се на работа!
Няма значение какво казваш
Шоуто завършва по нашия начин
Шоуто трябва да продължи
Хайде, станете
За свобода
Красота, истина
И любов
Ще отлетя оттук.
Подаръкът ми е
Моята песен
Ще те обичам
Да, ще те обичам
По моят начин!
Моят начин.
Останете за бис!
Танцьори, по местата, моля.
Сатин!
Сатин. Какво има?
Добре ли си?
Скъпа, какво има?
Скъпа. Сатин. Какво има?
Господи.
Някой да повика помощ!
Задръжте завесата! Доведете доктора!
Съжалявам, Кристиян.
Аз... Аз...
Умирам.
Съжалявам.
Ще се оправиш.
Студено.
Студено ми е.
Прегърни ме.
Добре ли си.
Обичам те.
Tрябва да продължиш, Кристиян.
Не мога без теб.
Имаш толкова много да дадеш на света.
Разкажи...
Разкажи нашата история, Кристиян.
Не.
Да.
Обещай ми.
Да.
Този път ще...
Винаги ще бъда с теб.
Имаше
Едно момче
Много странно
Очарователно
Момче
Дните се превърнаха в седмици.
Седмиците в месеци.
И тогава в един, не толкова специален ден,
Отидох до пишещата ми машина,
седнах
и написах нашата история.
История за времето,
история за мястото,
История за хората.
Но преди всичко,
история за любовта.
Любов,
която ще живее
вечно.
Край.
Най-великото нещо
Което някога ще научиш
Е да обичаш
И да бъдеш обичан
В замяна