- Кажи, бе! - Ти се изложи!
Той ми е високопоставен шеф. Щях да си изгубя работата!
Но щеше да имаш самочувствие!
Я млъквай. Не ми помагаш.
Виж си дънките за 3 долара, риза и вратовръзка по 2 долара!
К'во е т'ва, екип за 12 долара? И смешно кепе вместо шапка!
Прилича на шапка с козирка!
Смяна на имиджа посредством работа няма да ти спечели онова момиче!
Работата не е нищо друго освен бачкане!
Освен това тя е една алчна курва! Защо мислиш очите й са зелени?
Не е вярно.
Млъквай.
- Т'ва е забавно. - Казах да млъкнеш!
Много ви благодаря, че ми помагате с разследването.
Ако мога да ви бъда полезен с още нещо.
Всъщност, има едно нещо, което можете да направите.
Имам един списък.
Търся Крис Фийлдс? Познавате ли го?
Той е добър служител. Истинска придобивка за компанията.
- Не знам какво щяхме да правим без него. - Знаете ли къде е?
Крис?
- Имате ли нещо против да..? - Да използвате офиса ми?
- Може ли? - Разбира се.
- Лейтенант Уолш. - Приятно ми е.
- Иска да говори с теб. - Няколко въпроса.
За какво?
- Не се тревожи. - За живота.
- Как си, Крис? - Горе-долу.
- Какво мислиш за този офис? - Страхотен е.
Нищо. Само ми зададе един куп въпроси за стаята на пощальона.
- Пита ли нещо за мен? - Няколко неща.
- Какви? - Кой си.
- Какво му каза? - Нищо! Правех се на ударен.
Знаех си, че ченгетата ще разберат. Нещата излизат извън контрол.
Справи се много добре. Не се тревожи.
Отиди си вкъщи, а аз ще се оправя.
Добре.
Саша! Нещата, които правехме ги няма дори в книгите! Имаше едни странни работи...
Трябва да внимаваш кой водиш в леглото си! Има всякакви зарази!
Само тези, които си не се чукат мислят за това каква болест могат да пипнат.
- Нали така, момчета? - O, вие сте абсолютно прав, Г-н Мъж.
Здравейте! Бихме искали да видим вашите бижута, моля.
Кое бижу искате да видите?
- Ето това. - Това ли?
- Не, голямото. Обичам големите неща. - Виждам.
Добре.
- Я го виж! Колко е красиво. - Дай да го видя!
- Престани, държиш се като някой комар заврял се в ухото. - Друго говореше снощи.
Да не стане така, че да ползваш малкото си нещо като комарче някъде другаде.
Както и да е, колко струва това нещо?
Този пръстен, г-не, е $3000. Харесва ли ви?
Дали ми харесва? Обожавам го!
- Извинете. - Разбира се.
- Първо трябва да говоря със съпруга ми. - Ходи на фризьор, бе.
Извини ме, съпруже!
Понякога обичам да се правя на шут, понякога не!
Мен пък понякога ми се иска да ти забия един шамар!
Съпругът ми каза, че мога да го платя с кредитната си карта от клуб Дайнасти.
- Чудесно. - Толкова е добър с мен.
- Ти пък какво плачеш сега? - Удари ме!
Разбира се, ще ми е необходимо някакво удостоверение на самоличност.
Виждаш ли, и мен ме зарази!
Аз к'во да направя? Да излизам от магазина всеки път, когато си отворя устата?
Извинете! - Защо просто не ми прочетете данните си?
Разбира се. нула, шест, девет, едно, три...
...Х-У-Й. Изтича някога си.
Заповядайте, господа. Наслаждавайте се на пръстена.
Не е ли сладък?
- Съжалявам. Напръсках ли ви? - Не, не.
Чао, пехотинецо.
- Запецнахме! - Чао-чао!
Чао! Надявам се, че ще си измиеш лицето!
Т'ва беше яко!
Можем да продадем това за $100.
$100? Това са смешни пари, бе! Ще го запазя.
- За нея ли? - Да.
По-добре и подари пръстен, който да й промени отношението. Добре тогава, купи ми друго яке.
- Само едно яке. - И шапка.
- Не. И тениска!
И одеяло от тигърска кожа. И някакви панталонки от змийска кожа.
Скивай т'ва.
Бързи пари! Бързи пари! Бързи пари!
- Амбър? Отвори. Аз съм Том. - Махай се!
Амбър, отвори вратата! Искам да поговорим!
- Амбър? - Нямам какво да ти казвам. Всичко приключи!
Държиш се глупаво! Ако беше пощальончето, щеше да отвориш!
Да, щях! Той е мил с мен. Не ме третира като някакво лайно!
Слушай един виц.
Какво яде човек с 2 сантиметра пенис на закуска?
Предаваш ли се? Тази сутрин ядох детска храна, а после бях на терапия.
Кийт Хединг ми го каза тоя!
- Как разбра къде живея? - Проследих те.
- Проследил си ме? - Трябва ми материал за сънищата.
- И какво искаш? - Донесох ти нещо.
Къде е?
Минавай.
- Ей, шишко! - Ще получиш инфаркт!
Дай си портфейла! Веднага!
Ето!
Днес е тук, утре го няма.
- Намерих това. Името му е... - Крис Фийлдс.
- Дарън Клинтън, Лойд Брадли... - Дай да видя това.
Нищо чудно, че са го очистили.
Кражба ли? Това е смешно.
- Не знам за какво говорите. - O, не.
Не, не. Не един, не два, а три часовника Картие.
Пет италиански костюма от модна къща "Елитно Облекло".
Наемане на лимузина.
Да видим. Вечеря в Лучано.
Списъка продължава и продължава.
Имаш добър вкус.
- Не знам на кой е този лист, но.. - Обожавам тази част.
Я! Тоя прилича на точно на тебе! Чакай малко. Ама това си ти!
Знаеш ли, че това е федерално престъпление?
Проверих те, Джони бой.
Ти си с условна присъда, нали? Нали?
Аз поставих картите там. Беше просто въпрос на време.
Добре познавам характерите.
Какво ще направиш сега? Ще се обадиш на ченгетата ли?
Не, аз те наех! Имам не малък пръст при назначаването на нови хора.
Освен това не би било от полза и за двама ни.
Намислил съм нещо много по-добро.
Искам да прегледаш върнатите карти и да ми донесеш картите с тези имена.
Ами ако не го направя?
Отиваш в затвора за дълго.
А сега се разкарай. Мразя крадците.
К'во сте се насъбрали? Сякаш някой е умрял.
Крис. Снощи е бил пребит до смърт.
По дяволите! Съжалявам да го чуя.
Извинете.
Както знаете всички поради нещастен случай, Крис вече не е сред нас.
Току-що ме осведомиха, че Джонатан Стюарт ще бъде негов заместник.
Успех. Ти си номер едно.
- Свърши ли? - Свърши.
К'во? Т'ва е най-лесната далавера, която сме хващали!
- А сега край? Ти луд ли си? - Не искам да го правя повече.
Как така не искаш да го правиш повече?! Хайде, бе.
Знаеш ли колко неща има, който можем да си купим?
Видях един четирипръстов пръстен, който казваше "Сиймор" и "Джони".
- Вървят с приклещачи за палци. - Мирише ми на белезници.
Хайде бе, пич. Видях един анцуг от крокодил.
Ти к'во, ще играеш баскетбол в джунглата ли?
Стига си ме ебавал, бе. Можем да забогатеем!
Никой няма да разбере...
Вече някой разбра! Сега Кийт ме шантажира.
Така, че остави тая работа. Край.
Явно не искаш да чуеш за чорапите от норка!
Разкарай т'ва тъпо ядене!
Прекалено сложно е, за да го разбера.
- Кое по-точно? - Всичко.
Бихте ли ми обяснили цялата система отново?
- Кредитната линия се определя от... - Това го разбрах.
Има банка с информация за разходните модели на всички.
- Компютърът отхвърля всяка нестандартна поръчка. - "Нестандартна поръчка."
Какво?
Намерих тези сметки в покойния Крис Фийлдс.
Погледнете, тук има някои много големи цифрички. $30,000. $72,000.
Проверих ги по извадката...
...и най-интересното е, че всички са починали.
Така че, се попитах" "Дали мъртъвците пазаруват?"
Това дебело пощальонче е намерило пролука в системата.
Това е нещо нали?
- Идваш точно на време. Това ми харесва. - Ето ти картите.
Джони. Това е невероятно. Това е наистина хубаво.
Трябва да напазаруваме.
Мисля, че ми каза само да те снабдя с картите.
Джони, аз лъжа много.
Хайде. Ще е забавно.
- Харесва ми шапката. - Цуни ме отзад.
Не бъди тъжен. Животът е хубав, само ти е нужна посока.
- Ти ще се погрижиш за мен, така ли? - С мен ли си?
Том?
Джони.
Ела.
Стоката вътре не те интересува.
Сега те засягат само този списък и тази карта.
Бъди готин. Вземи си някакви дрешки?
Сега си играч от класа. Така че давай тежко.
Джон.
Ако ме прецакаш...
...ще те убия.
Пак ли ще излизаш? А аз трябва да седя тук?
Теб те засягат само тъпото ти гадже и тъпата ти работа!
- Вече не излизаме заедно! - Нали те заведох на зъболекар.
Това бяха пет часа болки. Това не е представата ми да се мотаем заедно.
Ти си слаб. И оставяш това момиче да ни раздели.
Мразя я.
- Отвори вратата. - Ти я отвори.
Отвори вратата, бе, мрънкало.
Здрасти, миличък.
- Какво има? Извадиха ми зъб.
O, горкичкия.
- Готова ли си? - Да.
Чао.
Отиваме на дискотека. Искаш ли да дойдеш с нас? - И да бъда излишен ли? Не.
Тя има сестра, която прилича точно като нея.
Почакай да се облека.
- Сигурен ли си, че са сестри? - Имат различни бащи.
- Кой е баща й, Годзила? - Да опозная вътрешната й красота.
Те са с мен. Тая ме следи цяла вечер.
Влизайте.
- Тя ми е братовчедка. - Това е любимата ми песен.
- Отивам до кенефа! - Побързай! Това е моето парче!
Сестри! Те даже не са приятелки. Сигурно не живеят и в един и същ квартал.
Винаги се връзвам на Джони. Не знам защо.
Не изглежда много зле.
Сигурно съм пиян.
За к'во се вързах въобще.
- Любовнико. Аз изчезвам. - Тръгваш ли си?
- И Годзуки ли ще вземеш със себе си? - Не е смешно. Тя е добър човек.
- Добре, пияни Казанова. Ще се видим. - Може би.
Мерси, че ни запозна, Амбър.
- Ще ти скрия шайбите. - Чух те.
Извинете. $6.50, моля.
- Благодаря. - Благодаря.
Какво е това?
Черна цица със замръзнало зърно. Искаш ли малко?
Не, парите. Откъде ги взе?
Спечелих от лотарията.
Пилееш пари като луд. Нямаше да кажа нищо.
- Моля те, кажи ми че не са от наркотици. - Не са от наркотици.
- Сериозна съм! - Аз също. Не са от наркотици!
- Виж, правя го за теб. - За мен?
Добре де, за нас. Обичам да те водя на хубави неща. Да ти купувам разни неща.
- Искам да ти дам това, което искаш. - Аз имам това, което искам.
И не го пращай по дяволите.
Няма начин.
Господи. Трябва да изкарам това момиче от тука.
По дяволите. Пожар?
- Шарлот, пожар! Пожар! - Къде?
- Идва! Идва! - Не виждам пушек!
Всичко дими! Ето, бягай!
- Ами ти? - Аз ще се оправя!
Ако видиш пожар, спри, легни, и се търкаляй! Върви!
- Какво? - Как ще се прибера вкъщи?
Чакай!
- Сиймор! - Почакай малко!
Ето.
- Два долара? - Ползвай метрото!
Я, виж ти. Какво си имаме.
Мой човек. Още не си се научил да чукаш, но няма проблем.
- Кийт, искам да изляза. - Какво?
- Казах, че искам да изляза от това. - От какво се страхуваш?
От нищо.
Дадох ти повишение. Взимаш допълнителни пари.
Имаш хубава приятелка.
- Не разбирам. - Не би и разбрал.
- Знам кога да си играя козовете. - Явно не съм те преценил правилно.
Явно.
Добре.
Тази карта е открадната. Задръжте крадеца. Охраната е на път.
Спри, кучи син!
Ще ти сритам задника! Ела тук, момче!
- Скапано ченге! - Дай ми пръстена!
Дебелак!
- Много смешно! - Това е Детектив Уорънс.
Иска да знае откъде си взел картата.
- Може би ако си завра крака в задника му ще каже. - Много си зъл, когато са ми вързани ръцете?
Добре, имаме сделка.
К'во пра'иш, бе? К'во пра'иш, бе?
Добре, хайде. Пробвай се!
Знаем, че тази карта е получена от пощенската стая на клуб Дайнасти.
Брат ти Джонатан работи за тях. Така че, си направихме извода, че той ти я е дал.
- Не позна. - Откъде я взе?
- От един бял. - Как се казва?
Не знам. Всичките си приличат и миришат на салам.
Ще убия това лайненце! Сега ми кажи!
Кажи ми това, което знаеш, или ще го измъкна с бой от тебе
- Сега, говори, мамка ти! - Добре, добре!
Знам го тоя, казва се Кийт. Кийт Хединг.
Ето каква е далаверата.
Познавам един човек, който притежава шест туристически компании.
Иска да използва твоите кредитни карти, за да поръчате самолетни билетни на пълна цена.
После ще ги продава на своите клиенти по-евтино, от която и да е била друга агенция.
Готов е да дели 50 на 50...
...или ще ти даде $25,000 за карта!
25 бона!
А ти нищо не рискуваш.
Не знам за какво говориш.
Виж, Кийт. Джони ми каза всичко.
- Наистина ли? - Да.
- По-добра далавера от тая няма да намериш! - Чуй тази песен.
Ако ти не си главния човек, кажи ми кой е!
- Нямам време за игрички... - Не обичам да ми правят номера!
К'во? Т'ва е легално!
Ако ти правех номера, нямаше ли тук да е пълно с ченгета?
Мамка му!
Помощ!
Пусни ме, бе копеле!
Боже Господи! Кой е разрешил това?
Ти?
Направо чудесно!
Не, благодаря, сержант! Мисля, че направихте достатъчно!
Да се махаме оттук!
- Всичко се препраща отвъд океана. - Общината не получава ли оплаквания от тези хора?
- Не могат. Те всички са мъртви. - Тогава трябва да отидеш при Уолш.
Той само ще ми натяква, че съм осрал първата законна работа, която съм имал.
Сам ще се оправям.
Трябват ти доказателства. Аз мога да ти ги предоставя.
- Не искам да се забъркваш. - Вече съм забъркана!
Джон?
O, Джони.
- Трябват ми номерата на кредитните карти. - Върнах ги на Кийт.
Почакай, имам разписки.
Мамка му! Сменили са ми кода за достъп!
Сиймор! Мамка му! Хайде!
- Вкарай го в офиса на Дилтън! - Пусни ме!
Провери пощенската стая!
Това е! Ще се побъркам!
- Трябва да спася Сиймор. Ти изчезвай! - Нека ти помогна.
Ей, тъпанар!
Майната ти!
Забавно ли ти е?
Ку-ку, виждам те.
Хайде, да вървим.
- Ами лентата? - Забрави я. Пълно е с трупове!
Какво правиш тук? Поничките ли ти свършиха?
Не, дойдох да тегля кредит! Добре ли си, Сиймор?
- Разбира се. - Не говорех на теб.
Мислех, че досега си се стегнал. Но явно не си.
Хайде, Джони! Прати и двама ни в ада.
Застреляй го. Застреляй го!
- Хайде, пробвай ме. - Застреляй го, Джони.
- Затвори вратата. - Да ти го начукам!
Затвори шибаната врата!
- Какво чакаш? - Остани с нея.
Какво правите?
Кучи си!
Ти си луд!
Джони, измъкни ме оттук.
Хайде, Джони!
Хвани ме ако можеш!
Не виждаш нищо, кучко!
Леко с жената!
Ти си луд.
Мърдай, бе, пънкар.
Мамка му.
Съжалявам.
Аре, бе таратайка.
Мамка му.
Трябва да отида да видя брат си.
Пак ли ти, бе!
Кучи син!
По дяволите.
Не бъди тъжен.
Върни се!
3 патрул до базата, имаме проблем тук.
Знаеш ли какво? Вече не си ми нужен.
Кучи син.
Лайненце малко!
Мамка му.
- Къде е брат ми? - Мъртъв е.
- Значи и ти ще се присъединиш към него. - Джони.
Ще те убия, копеле такова.
Не съм ли много добър шофьор?
За малко, Джони.
Къде отиваш?
Погледни ме.
Няма да те нараня.
Ела тук.
Разликата между теб и мен? Ти играеш честно.
Дръж това, Джони.
Помниш ли, когато ти казах, че ако ме прецакаш, ще те убия? Е, прецака ме!
Помниш ли, когато ти казах да ме цунеш отзад? Е, целувай.
- Пристигнахме, Г-н Кан. - Не толкова бързо.
Извинете, сестра. В коя стая е Джон Стюарт?
В коя стая е Джон Стюарт?
332, надолу по коридора. Сега ми се разкарай от лицето!
Благодаря.
Кучи сине. Да?
Цветя.
Тези няма да ти трябват...
...Джим.
- Пазете се. - Спешен случай!
К'во ста'а?
- Да не прекъсвам нещо? - Не, излишен.
- Донесох ти цветя, братко. - Колко мило.
Не, сигурно ги е взел от някой умрял.
Джони, по пътя за насам измислих страшен план.
Ще съдим клуб Дайнасти за трудова злополука!
Без повече шашми, ясно?
- Трябва да си намериш приятелка. - Коя?
Знам едно момиче.
Готина ли е?
- Как се казвам? - Готина ли е?
- Как се казвам? - Кажи, бе, готина ли е?
- Сиймор. - К'во ста'а, Шарлот?
Изглеждаш чудесно.
- Донесох ти цветя. - И аз имам нещо за теб.
Джони, ще те хвана.
Така, докъде бяхме стигнали?
Бързи пари! Бързи пари! Бързи пари!