СУПЕР ЧЕНГЕТА ОТ МАЯМИ
Нещо му има. Бихте ли проверили пълнителя?
Дай да го погледна.
Може би спусъкът се е застопорил.
Ще го сменя. Няма да отнеме и минута. Само задръж. - Да.
Не мърдай! Не дишай, не пускай алармата!
Искаме оръжие и амуниции! Стой на място и няма да пострадаш!
Замръзни! Мръднеш ли си мъртъв!
Ти,... пусни пистолета, бавно!
Ти,... ръцете на главата!
На колене! Долу, на колене!
Не мърдай! Сега ти,... качи се на щанда. Бавно!
Не мърдай!
Ръцете на главата!
Добре, момчета. Оказа се вярно. Хванах ги. Идвайте.
Разбрано.
Дъг, приятелят ти Форест не се обажда от Тампа.
Да продължавам ли?
Аз ще го потърся по-късно.
- Между другото, това първи полет ли ти е? - Да.
Хеликоптерът е като жена, красива жена.
Много деликатен.
Обичаш ли музика? Представи си, че танцуваш валс.
Гади ми се. Май хеликоптерите не са за мен.
- Сигурен ли си? - Напълно.
Защо, бе? Толкова е просто. Хайде.
Аз съм Дъг Бенет. Обаждам се от Ню-Йорк.
Може ли да говоря със Стив Форест, моля?
А, още лети? Добре, ще се обадя по-късно.
- Ей, какво става? - Сам си го търсеше!
Пусни го. Хайде, стига, остави го на мира.
Копеле, ти си по-шибан от него.
Това е единствената снимка, която имам на моя приятел Стив.
- Отведи го. - Мърдай.
Съжалявам за това, Стив.
Въздушно училище Тампа. С какво мога да ви помогна?
Здравейте, пак е Бенет. Той кацна ли?
Един момент, моля.
Здрасти.
Кой е?
А, стига бе.
Това е телефонният секретар на Стив Форест. В момента ме няма.
Моля, оставете си името, номера и съобщението след сигнала.
Много смешно, Стив.
Любимият ми глас.
Слушай, Джо Гарет е излязъл от затвора в Сан Куентин вчера.
И за к'во ми се обаждаш?
Само този случай остана неразрешен в цялата ни кариера.
В твойта кариера, Синеочко. От 2 г. не съм на служба.
Няма да ме върнеш обратно, докато не ми дадат разрешение
да ползвам юмруците си върху лошите типове.
Нямам време за Тимуровски команди.
Слушай, става въпрос за Гарет.
След като е излязъл от затвора, се е свързал с някой в Маями.
Точно в тази минута идва към Флорида.
Нима? А сега ме чуй ти!
10 мои студенти имат полетен изпит следващата седмица,
а ти ми разправяш за стари кражби.
Кражби? КражбаТА. 20 млн. $, Стив.
Ако ще да са 200 млн., по-важни са изпитите на студентите ми.
Стига, Стив.
Гарет идва с полет 181 на Ийстърн. Каца в Маями след 45 мин.
Имаш достатъчно време да отидеш на летището да го проследиш. Мислех...
Ами грешно мислиш! Край и прекъсвам.
Темерут!
Не е ли чудесно? Най-сетне в Маями! Тук всичко е тихо и спокойно.
Спри! Спри!
Какво става?
- Карай! - Боже мой!
Взимайте портфейлите, бижутата!
Аре, движение. - Да. - Бързо!
ЗА МАЯМИ-ЦЕНТЪР
- Айде, давайте. - Давай това.
Така.
- Това какво е? - Това е всичко, което имам.
- А куфарчето? - Няма нищо вътре.
- Дай да видя! - Само документи, наистина!
Абе я отваряй! Отваряй!
Добре, спри ей там.
Хайде, да вървим.
Моля, успокойте се!
Останете по местата си, спокойно, моля ви!
Близо сме до полицейското управление.
Ще ви закарам там, става ли?
Полицията!?
- Шефе? - Влизай, Лайън.
Един от пътниците липсва. Сигурно се е измъкнал.
- Защо мислиш така, Лайън? - Багажът му е там, а него го няма.
Добра интуиция. Претърси багажа и виж дали няма да попаднеш на име.
Вече го направих, шефе.
Бил е освободен от затвора в Сан Куентино.
Казва се Гарет. Излязъл е преди 2 дни.
- Гарет. Говори ли ти нещо? - Страхувам се, че не, капитане.
Така си и мислех. Джо Гарет беше обвинен
за грабеж на 20 млн. $ от Първа Национална Банка в Детройт.
Беше арестуван веднага от две истински ченгета, мои приятели.
Излежа 9 г. и никога не издаде своите съучастници.
Чудя се какво ли го води в Маями толкова спешно.
Всички идват в Маями рано или късно. Тук Слънцето винаги свети.
Да, Слънцето винаги свети.
"Сбогом, принцесо..."
Не помня думите, но разбира се, че тази песен я написах аз.
Здрасти, приятел! Да имаш огънче?
Аре де, отговори ми! Брех, едвам те докоснах.
Можеше поне да кажеш здрасти.
Съжалявам. Май не си знам силата. Не исках да те нараня.
Здрасти, Бил! Май си намерил компания?
Приятел, намали Слънцето, аз съм нощна птица.
Той е мъртъв.
Мъртъв? Невинен съм! Искам да говоря с адвоката си!
Рики, докарай две линейки, една за болницата, една за моргата.
Шефът Ризнър просто няма да остави моя случай.
Щом разбрахме, че Гарет е в града, се опитахме да го приберем.
Но го изпуснахме. Резултат: Гарет е мъртъв. - Да, чух.
Ние от ФБР се интересуваме от случая.
Защо не оставите мен да се оправя с това?
Не мога да допусна Ризнър да ме пенсионира.
Знаеш, нещата с мен в управлението не вървят добре в последно време.
И Ризнър се опитва да ми го напомни.
Що се отнася до мен, си добре дошъл да работиш по случая,
доколкото няма да пречиш на момчетата ми.
Искам ФБР да работи по това, но аз да избера агентите.
- Кого имаш предвид? - Дъг Бенет и Стив Форест.
Не ги познавам.
Те са от офиса в Ню-Йорк. Първокласни агенти.
Преди време, когато бях на север, служеха в полицията с мен.
За да сме точни, те са онези, които арестуваха Гарет.
И какво искаш от мен?
Заеми ми Бенет и Форестър. Могат да минат за градски ченгета.
- Под прикритие? - Точно.
- Става. Ще се обадя на офиса в Ню-Йорк веднага. - Благодаря.
Агент Бенет, Шефът ви вика в офиса незабавно.
Искали сте да ме видите, сър?
Какво ще кажеш да се заемеш със случая Гарет?
Да, сър. Следя го от момента, в който излезе от затвора.
И предполагам си поискал помощта на своя стар приятел Форест.
Но понеже той още е ядосан, ти е отказал.
Познахте, сър.
- Междувременно убиха Гарет. - Да, знам.
Което ни навява на мисълта, че съучастникът му и 20-те млн. $
са някъде в района на Маями.
Задачата ти е да отлетиш за Тампа. Убеди Форест да работите заедно.
Ще бъдете подчинени на стария ви познайник
кап. Тани от полицията в Хайалия. - Разбрано, сър.
Между другото, как мислиш да убедиш Форест?
Ще му извия малко ръката.
Още една крачка и ти счупвам краката.
Здравей, Стив. Отдавна не сме се виждали.
Нека си остане така.
Що за поздрав към твоя приятел?
Спести си приказките. Губиш си времето.
Виж, Стив, дойдох да те помоля да се върнеш.
Глух ли си? Губиш си времето. Върви си вкъщи.
Стив, ще си промениш мнението.
Няма начин, Синеочко.
Дори и ако ти кажа, че...
че са убили стария ни шеф, кап. Тани?
Кога и кой?
- Вероятно са същите, които са пречукали Гарет. - О, лайняно.
- Да вървим. - Да, да вървим.
Странно. След 7 г. в затвора...
Гарет идва тук, за да вземе 20-те млн.
Вместо това е убит. Странно нещо е животът, а? Стив!
Чарли, не е ли вълнуващо да се измъкнем от Ню-Йорк
и непрекъснатата заплаха от насилие в този град на спокойствие и мир.
Продължаваме! Стойте всички по местата си! Не се движете!
Нали помниш какво ти казах миналия път, а?
Карай, приятелче!
- Не мърдайте. Не се движете! - Пребъркай момичето!
Добре, маймунолиц, давай плячката!
Събуди се. На теб ти говори.
Стив, събуди се! Човекът на теб ти говори!
- Замръзни. - Горе ръцете там!
Вие двамата отпред!
Не си го и помисляй!
Замръзни! Стой!
Сядай там.
- Като едно време. Отново на седлото. - Да.
Оставям те да се погрижиш за багажа ми и тези пънкари.
- Защо? Къде отиваш? - Да посетя вдовицата на Тани.
Закъде бързаш? Можем да отидем по-късно.
Съжалявам, Дъг, предпочитам да отида сега.
АРЧИБАЛД (1980 - 1985) приятел и другар
- Здравейте, мисис Тани. - Стив.
Преди ме наричаше Карол. Влизай. - Благодаря.
Аз... научих за станалото и... моите съболезнования.
Да. Много мило от твоя страна. Благодаря.
- Седни. - Благодаря.
Толкова ще ми липсва.
Беше толкова сладък.
Да, загубата му е истинска трагедия.
Интелигентен, чувствителен.
Да, един истински любящ партньор.
Това е истина. Написах го на гроба му.
Винаги беше толкова весел.
Весел?! Ами...
Скачаше и ближеше и гризеше, докосваше се до всичко наоколо.
Гризеше?!
И беше толкова възпитан.
Възпитан, да, това е така.
- Никога не е акал по килимите. - А?
Винаги чакаше на задната врата
да го пуснем навън и да отиде в градината.
Имате външна тоалетна?
Стив, той много ще се радва да те види.
- Да ме види? - Вечерта ще се прибере по-рано.
Слушай, Карол,...
знам, че когато станат тези неща, идват като ужасен шок,
но съм малко... - Това ще да е той. Извини ме.
Ало? Да, скъпи.
Пак ли онези хулигани?
Дъг ли е бил? Предай му поздрави от мен.
Мило, никога няма да познаеш кой е тук.
Не, изненада е.
Ще закъснееш ли?
Няма значение, мило. Чао.
Каза, че ще... Стив? Не е ли странно.
Мога ли да помогна? Отраднаха ли ви нещо?
- Не, благодаря. - Не искате ли да подадете жалба?
Не, благодаря.
Мога ли да ви помогна, сър? Мога ли да помогна с нещо?
Сър, почакайте. Къде отивате?
Здрасти, Стив. Какво те забави толкова? Чаках те.
И аз.
- Стив? - Да.
Да?! Да, какво? Аз съм Стив. Здрасти, шефе.
- Как я караш? - Добре.
Ше знаеш, това копеле ми каза, че си мъртъв.
Дъг, не трябваше да стигаш дотам, за да ми помогнеш.
За какво говорите?
Шефа на полицията ми прави проблеми.
Ако не разреша случая Гарет ще ме накара да се пенсионирам.
И след всичките години в полицията няма да знам какво да правя.
Какво мога да направя за теб?
Нямам смелост да те моля, но наистина ми трябва помощта ти.
Да, нуждае си.
Ще млъкнеш ли? Аз решавам за себе си.
Примерно, ако отложа изпитите на студентите...
Добре, ще ти помогна, шефе.
Станаха доста кражби в северната част на града.
Имаме сигнал за двама бели мъже действащи с тъмносин Форд 1984-а.
Повече детайли по случая няма.
Сега искам да ви представя двама нови полицая. Станете, момчета.
Това са Джес Донъл и Л. А. Рей.
Изглеждат малко порастналички за новобранци.
Ей, смешко, на к'во се хилиш?
Не е виновен той. Така се е родил, нали?
"Така се е родил"? Да, така е.
Добре, момчета, тръгвайте из улиците.
Вие двамата останете.
Помнете, никой тук не трябва да знае кои сте.
Просто си патрулирате и се оправяте с всичко, което става в района ви.
Но не забравяйте, главната ви цел е случая Гарет.
Ето ви ключовете за жилището, където ще живеете.
Малко е, но е удобно.
Какви помощи събирате тук?
Тери Клей беше добър полицай. Беше убит преди около 3 седмици.
Беше много близо до това да пипне магистралните крадци.
Но предпочиташе да работи сам.
- Сложи 20 $. - Да, точно отивах.
Това е от теб.
Да, пуснах ги.
Сложи още 20 $.
- Защо? - От мен.
- Що не ги сложиш сам? - Забравих си портфейла. Ще ти ги дам после.
О, няма ли да се промениш? Винаги щедър с моите пари.
Не знам как ще се видим тази вечер. Просто е невъзможно.
Пък и ше знаеш, малко съм ти обиден.
Оня пич. Как се казваше? С многото мускули?
- Извинете. - Добър ден.
Слушай к'во ще ти кажа...
Обзалагам се, че сте тук заради онзи Гарет от стая 5, нали?
Да, печелиш облога.
Хей, виж това. Регистрирал се е под своето име.
Някой да го е посещавал?
- Да посещава кого? - Гарет. Гарет!
Ами, освен хлебарките, никой.
Какво правеше?
Нищо. Освен ако не наричате влизането, излизането
и после пак влизането - правене на нещо. Сещате се какво имам предвид?
Не, не се сещаме. Ще ни кажеш ли?
Човек идва и се регистрира, нали? Какво прави той?
- Какво правеше Гарет? - Излизаше, влизаше.
Спеше и т.н. и т.н.
Точно "т.н., и т.н." ни интересува като имаш предвид, че беше убит.
Какво знаеш за него? Трябва да знаеш нещо.
Не и аз. Слушайте. Той не е убит в моя хотел.
Това го знаем. Обаждал ли се е на някого?
- На купища народ. - Записани ли са?
Няма начин. Ползвал е обществения телефон ей там, нали?
- Да, точно, откъде знаете? - Един от многото ми таланти.
С кого говореше?
Слушайте, правило No 1 в този бизнес е: никога,
казах, никога не подслушвай разговорите на клиентите.
- Да вървим, дай ключа. Покажи ни стаята. - Да, сър, веднага.
Извинете ме.
Насам.
Това е стая 5.
Какво е ставало тук след това?
- След кое? - След като са го намерили мъртъв.
Нещо, което да не е свързано с Гарет.
Имаше едно нещо.
Не мисля, че ще го сметнете за много интересно.
Що не ни пробваш?
След като ченгетата си отидоха, някакъв взе тази стая.
- Всички стаи ли бяха заети? - Точно там е работа.
Свободни бяха и стаи 3 и 7.
Човекът настояваше да е в стая 5. Повтарям, настояваше.
Така значи. И какво друго правеше?
Влезе в стаята, заключи се и не излезе до следващия ден.
После плати и напусна. Странно, не е ли?
Какво му е странното?
Дори не беше спал.
Стаята бе по-чиста, когато напусна, отколкото когато влезна в нея.
Без майтап, а? Я ми опиши пича.
Г-И-Г-А-Н-Т. Голям. Имам предвид: животно. Индианец.
- Подписа ли се на регистрацията? - Разбира се, глупчо. Седящият Бик.
Стори ми се много познато име. Случайно да го познавате?
Много смешно.
Да си спомняш нещо необичайно около него?
Мускул, върху мускул, върху мускул.
Добре, разбрахме, че се кефиш на мускули. Нещо друго?
Сигурно е бивш борец. Знам, надушвам ги навсякъде.
Тея всички ми приличат на тежка категория.
Да, но нашият човек е дърводелец.
Дърводелец. Какво те кара да мислиш, че е дърводелец?
Беше разглобил цялата стая и после я беше сглобил отново.
Истински професионалист. - Какво, по дяволите, е търсел?
Може да е бил колекционер на хлебарки.
полиция ХАЙАЛИЯ /район ГОРНА АЛЕЯ/
Шефе,... да познаваш дърводелец тук, който е бивш борец?
- Замръзни! - Замръзни! - Полиция! - Спри!
Я дай да му помогнем.
- Нервираха ли те, Седящи Биче? - Не ми трябваше помощта ви.
Знам. Но на нас ни трябва твоята.
Защо?
- Ами... - Какво правеше в стаята на Гарет?
Следвайте ме.
Не искам да ме виждат, че говоря с момчетата на ген. Къстър.
Между другото... името ми е Чаро.
Добре, Чаро, какво правеше в стаята на Гарет?
Бил си там за 24 часа.
Разглобявах и сглобявах нещата. Това ми е работата.
- Какво търсеше? - 20 млн. $, обзалагам се.
Всички пари на света не струват нищо в сравнение с приятел.
Много трогателно.
Продължавай.
Открих само...
една отверка... и един чук.
- Може би не са били на Гарет. - Може би.
Добре, какво общо имаш с него?
Бяхме съкилийници в Сан Куентин. Веднъж той ми спаси живота.
- И за отплата го закла? - Не. Прочетох за това във вестниците
и реших да направя мое разследване. Чувствах, че му го дължа.
- Видя ли го преди да го убият? - Да. Трябваха му пари.
Някакви пънкари го бяха ограбили в автобус.
Глей ти! И какво друго?
Каза, че някакъв, който участвал в обира, трябвало да е тук в Маями.
Гарет искаше своя дял. Знаеше как да си го вземе,
защото имаше улики срещу човека, който държеше парите.
Да и за нещастие човекът го намерил пръв.
И му затворил устата завинаги.
После взел уликите със себе си, нали?
Не, Гарет, беше твърде умен. Отиде на срещата с празни ръце.
Скрил е уликите толкова добре,... че дори аз не ги намерих.
Предполагам не ти е казвал името на човека?
Не.
Добре, Чаро, благодаря.
Ако се сетиш нещо друго, обади ни се на този номер.
Ако откриете убиеца на Гарет, ме уведомете.
Трябва да му кажа някои неща, става ли? - Добре.
Добре, Чаро, ти довърши.
Ако Чаро намери убиеца на Гарет преди нас...
няма да остане много за аутопсията.
РОБЪРТ ДЕЛМАН строителна корпорация
Път 31, северно, между моста и газовите цистерни.
Бързо. Наистина бързо. Стрелят ме с оръдия.
Бягай, сладурче. Тук кола 27. Идваме. Дай газ.
Замръзни! Ръцете на главата!
Ти, ставай! Ръцете на главата!
Обърнете се,... бавно.
Добре, на колене.
Не мърдай.
Ти, лявата ръка зад гърба.
Сега дясната.
Сега ти. Лявата ръка зад гърба.
Свърших белезниците.
Лявата ръка зад гърба. Другата.
Тя добре ли е?
- Всичко ли е наред? - Да, благодарение на вас.
Добре.
Не е толкова зле, колкото мислех. Счупено стъкло, няколко драскотини.
Хей, поздравления. Ударихте джакпота.
- Какво искаш да кажеш? - Взимате 50 000 $.
Наградата на Асоциацията на Камионерите за залавянето им.
Иха, богати сме.
Да, сега можеш да ми върнеш това, което ми дължиш.
Щях да ти ги върна така или иначе.
И освен поздравленията на Губернатора...
и на градската управа, разбира се, също така получавате това:
чек за 50 000 $.
Които, разбира се, не може да задържите
защото полицаите не могат да приемат награди.
Нъц, вече мислех да си взема едно Порше.
А аз да платя вноската за новия хеликоптер.
Имаме по-добра идея.
Така това ще осигури образованието на децата на Клей.
Момчета, всички ви благодарим от името на район Хайалия.
- Стига, това е от всички ни. - След като не можем да ги вземем.
Добре, може да тръгвате, момчета.
- Джес. - Да, шефе.
Днес ви давам почивка.
Но довечера се изтупайте и идете в Клуб Стефанос.
Ще се видите с един информатор, който знае нещо за Гарет.
Как ще го познаем?
Той ще ви познае. Вие просто бъдете там. Довиждане.
- Ще ти е трудничко. - Що?
Да се изтупаш и да заприличаш на човек.
Говориш за себе си, И. З.! /Извън Земно/.
Господа, какво да бъде?
Аз ще взема една пина-колада,
с повече пиня/ананас (исп.) и по-малко колада/ром.
Аз ще взема една блонди Мери/руса Мери.
Нямаме руса Мери.
Имаме една червенокоса Кити, една брюнетка Барбара,
една черна Диана, една жълта Мингто,
страхотна е, току-що дошла от Хонг Конг.
От кога си на тази работа?
Просто смеси доматен сок, водка и пипер.
О, искате да кажете "Блъди Мери"./Кървава Мери
Я стига, аз съм против насилието. Какво значение има името?
Разбрах ви.
Ние сме тук, къде е информаторът? Защо винаги закъсняват?
Информатори? По-скоро предатели.
Бихте ли ми подали фъстъците, моля?
- Разбира се. - Благодаря. - Няма защо.
Не само винаги закъсняват ами и смърдят на кенеф.
Това е защото ги е страх. От адреналина.
Като се има предвид работата им, не се учудвам.
За нашата среща.
Както виждате, не всички информатори закъсняват.
И не всички смърдят на кенеф.
Колкото до предателите, дори няма да го коментирам.
Казвам се Айрийн/Ирена.
- Здравейте, аз съм Джес. - Аз съм Рей.
За да избегнем подозрението, мисля, че ще е по-добре,
ако някой от вас ме покани на танц.
- Ти, "Ситнещата Крачка". - Добре.
- Мадам, желаете ли един танц? - С удоволствие.
Знаете ли, имам чувство, че сме се срещали някъде преди.
Не мисля така.
Изглеждате ми позната. Били ли сте в Бостън преди 2 г.?
Не.
Странно.
Как така привлекателна жена като вас работи нещо толкова...
- Мръсно? - Да.
Не, исках да кажа опасно.
Това е дълга история. Може би някой ден ще ви я разкажа.
- Здрасти. - Трябват ти ядки към това, което пиеш.
- Благодаря. - Нещо против да седна?
Майтапиш ли се? Ела от тази страна.
- Е? - Изненадан ли си да ме видиш? - Днес вече нищо не ме изненадва.
Минавах и ви видях да влизате.
Радвам се. Как е камиона ти?
Екстра. Между нас/теб и мен да си остане,
спечелих малко отгоре от застраховката.
Какво значи "между теб и мен"? То е "между теб и теб".
Не ме интересува дали си преебаваш застраховката.
- Кое е готиното маце? - Кара 18-гумен.
Не можем да говорим пред нея.
- Аз ще се погрижа. - Добре.
'начи помпаш джелезото?
Ето ви. Нека ви запозная с моята приятелка...
- Анабел. - Анабел.
- Здравейте. - Здрасти.
Между другото, аз и Анабел ще си направим една разходка под Луната.
Не знаех, че си такъв романтик.
Нима? Много неща не знаеш за мен.
Приятно ми беше, Айрийн.
- Ей, това ли е твоя? - Определено.
Не ми казвай, че ползваш това
"лесно-се-паркирам" малко компактно нещо през цялото време.
Винаги. Скачай вътре.
Ще откриеш, че е много по-комфортно от Ролс-Ройс.
- В безопасност ли ще съм? - Кой знае?
- Ще рискувам. - Имам някои страхотни касети.
Чух, че се интересувате от неща, свързани с един труп - на Гарет.
Как го разбрахте? Предполага се да е строго секретно.
- Пътищата Божии... - ...са неведоми, знам.
И така, какво имате за мен?
Докато е бил в Маями, Гарет се е срещнал с човек на име Флечър.
- Кой е той? - Най-големият търговец на гуми във Флорида.
- И къде му е печалбата? - Хазарт. Всичко нелегално.
- И как да стигна до него? - Чух един слух, че смятал
да превърне финала на Ориндж Боул между Вашингтон и Оклахома,
в най-големия удар на годината. - Как?
Слуховете говорят, че смята да отвлече
полузащитника на Вашингтон, Джо Раниери, в същия ден.
Я стига, не мога да го повярвам.
Както и да е, няма да ви коства да държите Джо Раниери под око.
Мислех си... - Да, знам.
Объркай отвличането, хвани Флечър и му дай 3-та степен.
Именно.
Ами да тръгваме тогава.
Не разбирам нито дума, но какъв глас!
Наистина ме трогва изцяло, а теб?
Извинете ме за малко.
Здравейте, момчета. - Здрасти. - Здрасти.
Както ви казах по телефона,
Джо Раниери няма да дойде с автобуса, като другите от отбора.
Суеверен е. Идва с лимузината с мен.
Добре, няма проблем. Същия размер сме.
- Момчета имате ли план? - Разбира се.
Ами, много е прост. Ако "някой" иска нещо от теб,
най-важно е да си сигурен, че нещото е там,
където "някой" не може да го намери. - Схващаш?
ГРАД МАЯМИ ВИ ПРИВЕТСТВА НА ОРИНДЖ БОУЛ/ОРАНЖЕВАТА КУПА
- Мистър Флечър? - Да?
- Ето положението със залозите от преди 3 минути! - Наистина?
Този път май всички ще се пенсионираме, момчета.
Числото ще е с 8 нули.
- Зад нас са. - Екстра.
- Давай, надупи я! - Но, сър, какво става тук?
Аре бе, запали гумите.
Ти караш.
Премести се.
- Ама това не е Ферари. - Сега е.
Кола 21 до Станцията.
Бъдете готови, почти стигнахме. Имате 3 минути.
Ей, Дъг! Добре, намали.
Да ги почваме.
Добре, момчета. Край на играта.
Много е жега да се тепаме.
Не мърдай!
Ей са ше доде войската, пичове. Те ще ви закарат до душовете.
Мистър Флечър, надминахме с много границата от 10 млн. $.
Преди началото на играта
ще бъде връчена Наградата на Робърт Делман
на Джо Раниери за най-добър полузащитник на годината.
И ето го Джо сега. Да чуем ръкоплясканията.
Кой, по дяволите, е това?
Раниери е там.
Къде са го преебали тея тъпаци? - Нещо май се е объркало, шефе.
Нещо? Ти, бавноразвиващ се, съсипани сме!
Нещо ви тревожи ли, мистър Флечър?
Кои, по дяволите, сте вие, пичове, и к'во искате?
Искаме да говорим с вас.
Другите остават тук и си гледат мача.
Добре. Стой спокойно.
Няма нищо, момчета, скоро се връщам.
- Ей, ма к'во става? - Не чу ли, току-що отбелязаха за Вашингтон.
Лоши новини, а, мистър Флечър? Какво искаше Гарет от вас?
Кой е Гарет? Кои все пак сте вие, пичове? Искам адвокат.
Я стига, глупако, почвай да мислиш. Я ела тук!
Какво правите? Дори не познавам този човек!
- Имаме доказателство, че го познаваш. - Не знаех...
Не знаеше какво?
К'во значение има? Не съм доносник. Вие, пичове, сте...
Можем да те арестуваме за нелегални залагания и отвличане.
Ще те заключат и ще изхвърлят ключа.
Ами ако проговоря?
Няма да те докладваме за опита за отвличане.
Нали, Стив? - Абсолютно, Дъг.
Чакайте.
Както и да го погледнете, съм чист. Не познавах Гарет.
Не знам откъде той ме е познавал. Всеки ме познава.
Но ми предложи луда оферта.
Каза, че ако му помогна да намери човек на име Ралф Дюран,
за когото смяташе, че е в Маями сега, но живее под друго име,
ще си разделим 20 млн. $.
20 млн. $, това са доста пари. Но му казах да се маха,
защото не се замесвам в такива мътни, мръсни неща, наистина.
Може би не в такъв тип мръсни.
И к'во за Ралф Дюран?
За пръв път чух това име, когато Гарет го каза.
Това е истината. За пръв път. И сега? Мога ли да си ходя вече?
- Разбира се. - Благодаря. Мога да...
Не сме ченгета, които правят сделки?
Нали, Стив? - Абсолютно, Дъг.
Ами като начало, изглежда Флечър говори истината.
Няма нищо в архива, което да сочи, че е имал нещо общо с Ралф Дюран.
А относно последния работата става дебела.
"Ралф Дюран, много опасен,
заподозрян в различни убийства и кражби.
Трупът му е открит на 05.03.1978 на едно бунище в Детройт,
изгорен до неузнаваемост. Нямало отпечатъци.
Единственото идентифицируемо нещо било обгорена кредитна карта."
Кредитна карта? Ако питаш мен, ми мирише на предател.
- Да. Мошеник с кредитна карта? - Точно така.
Чакай малко.
Обирът стана на 01.03.1978.
Арестувахме Гарет 2 дена по-късно. Помниш ли?
Да, на 03.03.
И после откриват трупа на Дюран на 05.03.
С неговото досие, може да е бил авер на Гарет.
Помните ли, че свидетелят каза, че са били трима крадци.
Дюран е мъртъв. Гарет е мъртъв.
Номер 3 е вашият човек.
Да, но... защо Гарет ще търси труп? Няма логика.
И аз не го вдявам. Така че ти се заеми, Синеочко.
Щях да съм си по-добре, ако си бях останал с полетните класове.
...93, 94, 95...
96... Отворено е.
Здрасти.
- Здрасти. - Подраних ли?
Не, винаги правя 100 преди вечеря. Увеличава ми апетита.
Сипи си някакво питие. Можем да ядем, когато си решим.
Взимам бърз душ и се връщам. - Добре.
Мирише страхотно. Умирам от глад.
- Ако си дошъл да хапнеш и да бягаш... - Разбира се, че не.
Никога не бягам с пълен стомах.
Слушай, Айрийн...
от първия момент, в който те видях...
Не ми казвай. Влюбил си се в мен.
Ами това не би било много трудно.
Не. Това, което исках да кажа е,...
че от минутата, в която те видях, почувствах, че съм те срещал преди.
И сега вече знам къде: дербито Демолишън в Тъксън миналата година.
Дербито Демолишън?
- Помниш ли? - Хич даже.
Не?
- Вратата. - Това е таймера. Вечерята е готова.
Индианаполис 500?
Не съм била там от 10 г. Ще си спомниш рано или късно.
- Хей, доста си добър. - На бас. Ще те бия.
Ти си първият мъж, който ме бие на канадска.
Е, ти си по-здрава от Могъщата Мишка.
Не знаеш колко е важно това за мен.
- О, да? - Да. Притисни ме.
Притисни ме силно. - Какво?
- Притисни ме силно. - Така ли?
Не. По-силно.
- По-силно. - Ше знаеш, мога да те счупя на две?
Не, няма. Аз обичам така.
Извинявай.
Да?
Стив, човек на име Чаро се обади да те потърси.
Иска да му се обадиш на този номер: 473-8329.
Проверих го.
Това е уличен телефон в района Микосуки.
473-8329. Да, записах си.
Да, привет и на теб, бледолики. Нещо току-що изскочи.
Може да е важно, може да не е. Ще те чакам.
Тост за теб.
За коя мен: информаторът или готвачът?
- За всичките теб. - Благодаря.
Защо не ми кажеш всички места, където си била в последните 2 г.?
- Ами, прекарах година във Фили. - Това е. Филаделфия.
Никога не съм бил във Филаделфия.
- Не отговаряй. - Може да е важно.
Знам кой е. Вдигни.
Ало?
Да, веднага. За теб е. - Онзи досадник е.
Джак.
Ти си.
Онзи ден, малко след като си тръгнахте...
получих това. От Гарет е.
"Орелът осигурява вашето бъдеще."
Какво значи това?
Мислих над това 3 дни.
Едно нещо е сигурно.
Писмото, отверката, чукът всички те са свързани.
"Орелът осигурява вашето бъдеще."
Не схващам. - Нито пък аз.
Когато го разберем, ще имаме ключа към мистерията.
Когато видя Гарет жив, не мислиш ли, че може би...
Няма начин.
Ето, вземете ги. Те са ключовете. И още нещо.
Гарет каза, че човекът, който търси има пластична операция на лицето.
Я стига, човекът, когото търси умря преди 7 години.
Има една стара индианска поговорка:
"Не всички мъртви са погребани под земята."
Разбира се. Някои в морето, други ги изгарят.
Изгарят. Изгарят.
Да, изгорени.
Хей, я чакай.
Идвам.
- Кой е? - Аз съм.
- Здрасти. - Радвам се, че се върна.
Извинявай, но ми трябват имената на всички пластични хирурзи,
които са работили във Флорида от '77 до '78. - Сега? - Да.
Ама... сега е полунощ. Не мога да будя информаторите си.
- Моля те. - Добре.
Хей,... Детройт. Кръг от Формула 1 в Детройт, нали?
Никога не съм била в Детройт. Ало?
Трябва да е бил Данайзър. Той е оперирал доста криминални.
Ама е умрял на 30.03.1978 г.
Точно. Това са 25 дни след смъртта на Ралф Дюран.
А и необходимото време за белезите да зарастнат, нали?
Какво непрекъснато казваш "нали"? Не си ли сигурен?
Значи излиза, че този Ралф Дюран си е оперирал лицето
и после е убил хирурга. - Точно, нали?
Хайде пак с тази дума.
Знаеш ли? Имам чувство, че това е работа за гробари не за ченгета.
Напредваме с труповете. - Точно, нали?
Това е ветеринарна клиника.
Може би е практикувал занаята си върху прегрешили добермани.
Може би. За мен лично всички добермани си приличат.
Всички хапят и не лаят.
Мисис Данайзър?
Какво иска полицията? Да проверите разрешителното ми?
Не, искаме просто да ви зададем няколко въпроса за съпруга ви.
- Съпругът ми е мъртъв от 7 г. - Знаем това, мадам.
Интересуваме се от обстоятелствата на смъртта му.
Има доклад на съдебния следовател. Беше ударен от камион.
Ако ме извините, имам куче на система,
и нямам асистенти. Довиждане.
- Хей, искате ли помощ? - Да, обучени парамедици сме.
Добре, Баунти, съжалявам, че те оставих да чакаш.
Сега ще извадя това оттам.
Ако искате да помогнете, излезте и нахранете кучетата и козите.
Кучешката храна е в жълтата кофа, козята храна е в зелената кофа.
Разбира се. Аз ще нахраня кучетата, ти нахрани козите.
- Не, ти нахрани козите. - Ще нахраня козите, добре.
Така, сега ще се почувстваш много по-добре.
Всичките са бездомни животни, изоставени по улиците.
Разбира се, някой, който не обича животните е способен на всичко.
- Като убиецът на съпруга ви. - Какво знаете за това?
Да ви кажа правичката, всъщност не знаем нищо.
Смятаме, че камионът, който е ударил съпруга ви го е направил умишлено.
Искаме да преразгледаме случая.
- Сериозно? - Защо мислите, че сме тук?
Но кой може да е бил?
Теоретично, всеки един от пациентите на съпруга ви
може да е имал интерес да се отърве от свидетел.
Това е вярно.
Помните ли последния клиент който беше опериран?
Как мога да го забравя? Елате с мен.
Плати толкова добре, че направихме дълга почивка в Европа:
Лондон, Париж, Мадрид.
- Почти месец? - Да.
И когато се върнахте в Маями се случи инцидента?
Да, точно. Два дни по-късно.
Съпругът ви имаше ли архив на пациентите си?
Не. Но разполагам с всичките книги на Мел със записаните часове.
Ето, тази е за 1978-ма. - Благодаря.
Знаете, тези операции бяха нелегални. Без имена, без рецепти.
Ето ни и нас. Март.
Виж това: "Р. Д." 10 ти носят 100, че това е Ралф Дюран.
Мадам, какво означава това "Л. П." след 75-те хиляди долара?
Това беше код, който ползваше, когато операцията се състоеше
в пълна лицева промяна.
Ето мадам. Благодарим, че ни позволихте да нахраним животните.
Мислите ли, че ще хванете убиеца?
Репутацията ни е доста добра, мадам.
Робърт Делман строителна корпорация
"Р. Д." На бас, че мислиш за същото, за което и аз мисля.
- Може би Делман е всъщност Дюран. - Дай му бакшиш.
Благодаря много, мистър. Приятен ден.
Вие момчета полудяли ли сте?
Делман е сигурно най-важния човек в този град.
Има и политическа тежест.
Президент е на Обединени Недвижими Имоти
и е важна клечка в кънтри-клуба.
Ами инициалите му? Р. Д. Доста дяволско съвпадение.
Стига, Стиви, милиони хора имат същите инициали.
Откъде идват парите му? Какво е миналото му?
Много е просто. Избягал е от Куба
като много други хора, опитващи се да избягат от Кастро.
- Кога? - Преди 7 г.
Но беше подплатен. Направи доста пари на стоковата борса.
Може ли да ни дадеш точната дата, на която е пристигнал тук?
02.04.1978 г.
Месец след като е намерено тялото на Ралф Дюран.
Съвпадение номер 2. Номер 1 : инициалите.
Номер 2: датата на пристигане в Маями.
Точно 3 дни след като е умрял онзи пластичен хирург.
А това е съвпадение номер 3.
- О, стига, момчета. - Добре, забрави.
Нямаме надежда и от Ада да влезнем там.
Трябват ни само някои пръстови отпечатъци от Делман,
за да ги сравним с тези на Дюран.
Добро мислене.
Това е единствения начин да докажем теорията си веднъж завинаги.
- Хей, Тани не каза ли, че Делман е председател на голф-клуба? - Да.
Шкафчето му трябва да е нашарено с негови отпечатъци.
Точно така.
Робърт Делман
- Хей, Дъг! - Гребенът. Гребенът.
- Спокойно, не си разрошен. - Не, бях взел гребена на Делман.
Имаме ли малко аспирин в патрулката?
Ало?
На телефона.
Гребен?
Разбирам.
Сигурни ли сте, че не са взели още нещо?
Това не ми харесва.
Този път тези двамата са твърде близо, за да сме спокойни, ясно?
- Хей, сър, портокалов сок. - Нека са два.
Приближаваме се до разнищване на този случай
но я ни виж, обикаляме наоколо с патрулна кола.
Губим си времето. Дай да направим нещо.
Ами можеш да започнеш с плащане на сока.
Виж,... пак съм си забравил портфейла.
Ще се погрижиш ли за това, пък аз ще ти ги върна?
Пак си забравил портфейла.
Имаш късмет, че съм аз, а не някой крадец.
Хайде, стисльо, да вървим.
Хей! Помощ! Върни се ти с чантата ми!
Късмет.
Мистър, това вашата кола ли беше?
Чупи се преди да са дошли ченгетата.
Човекът каза да се чупиш!
Просто не мога да го повярвам.
Делман може да е способен на много неща.
Но тук става въпрос за опит за убийство.
Ако Делман е нашия човек това е точно в негов стил.
Мисля, че ни праща съобщение.
Нека забравим инициалите засега.
Но не и начинът, по който той просто се е появил в града.
А сега и бомба, сложена в колата ни
в деня след като се опитахме да вземем отпечатъците му.
Но как знае Делман, че искате отпечатъците му?
Ами един пич почти ме утепа, за да си върне гребена му.
Слушай, шефе, трябва ни заповед за обиск.
Ако ни дадеш такава, ще ти поднесем Дюран на поднос.
Не, момчета. Много е влиятелен. Ако се издъните, сме мъртви.
Ами ако дойдем с доказателство, с което да го заковем?
Като например?
Погледни в компютъра и виж дали някой в голф-клуба
е докладвал за опит за кражба нощес.
- Не, отговорът е отрицателен. - Не ти ли се струва странно?
Е, Том?
Бог да ни помага, искам да сте напълно наясно с нещо.
Няма да ви дам заповед за обиск.
Може да го направите като двойка частни граждани,
но не искам да знам нищо за това.
Вече има твърде много трупове. Така че помнете - без повече кръв.
Приятели, може ли за внимание, моля?
Освен миналият ми принос към град Маями, съм горд да обявя,
че това ще е най-големия строителен план изобщо в Маями.
И никога не бих го постигнал без вашата помощ. Благодаря ви.
Трябва да забранят на хеликоптери да летят над жилищни райони.
Как смеете да прекъсвате мойто празненство! Ще си платите за това.
Разбира се. Пиши го на партньора ми.
Кои,... кои сте вие все пак?
- Полиция. Район Хайалия. - Може ли да поговорим?
Да влезем в къщата. Извинете ме, моля.
Седнете, моля.
Ти си на стола. Изглежда по-здрав.
Единственото извинение, което мога да приема за вас, господа,
е че сте избягали от някоя лудница. Какво искате?
Искаме да ти разкажем една малка стара история.
Просто за проверка на паметта.
Преди 8 г. трима бандити ограбиха от Детройтската Федерална Банка
20 000 000 долара. - И?
Хванахме един от тях. Само един от тях: Гарет.
Но той не би изпортил никого.
Много интересно. Продължавайте.
После Гарет излезе от затвора и дойде тук в Маями,
за да намери приятеля си Ралф Дюран и своя дял от кражбата.
Гарет е намерил Дюран.
А Дюран имал ново лице и ново име, но същия стар инстинкт на убиец.
Можеш да се сетиш какво станало после.
Намерили тялото на Гарет с 15 см студена стомана в него.
И ние сме убедени, че Ралф Дюран живее тук
и седи срещу нас. Нали, мистър Дюран?
Фантастично. Но е лоша шега.
Трябва да станете писатели. Похабявате се като ченгета.
Ще ви съсипя.
О, да бе? Я ме погледни. Целият треперя, сър.
- Ще ви дам шанс да ни съсипете. - Как?
Искаме да вземем отпечатъците ви и да ги сравним с тези на Дюран.
Ако грешим, може да ни погребете.
Става. Нямам нищо против да ми вземете отпечатъците.
Но първо искам да звънна един телефон.
Полицията в Маями. Мога ли да ви помогна?
Говори Робърт Делман. Дайте ми мистър Ризнър.
Той е шефът на полицията.
Скъпи Робърт, какво мога да направя за теб?
Джо, двама твои агенти са в къщата ми
с някаква нелепа история за мен, че не съм бил себе си
а някакъв хулиган на име Дюран. Банков крадец, убиец.
Какво?
Има и още. Мисля, че същите двама са разбойниците разбили шкафчето ми
в голф-клуба онази нощ.
Не го докладвах тогава, затова ще го направя сега.
Това е безоразие, Робът. Приеми най-големите ми извинения.
Те настояват да ми вземат отпечатъци. Не ме питай защо.
Естествено, аз съм повече от желаещ да помогна.
Но ще подам жалба към града и съдебна отговорност за щети.
Казвам ти всичко това, защото си стар приятел.
За нещастие, тези шегобийци ще ти костват известни главоболия
предвид предстоящите избори.
Да, разбира се. Дай ми ги двамата.
Говори, те те чуват.
Представете се.
Полицай Джей Донъл, Участък Хайалия.
Полицай Л. А. Рей, същото.
Върнете се в участъка си и се считайте арестувани.
Кажете на Тани, че ще бъда в офиса му след половин час.
Тази страна може да се похвали с най-великата конституция в света.
А вие тормозите най-влиятелния и знатен гражданин на този град.
Удивляваш ме, Тани.
Няма нужда да ти казвам, че очаквам оставката ти.
А вие двамата предайте униформите си и значките.
Вече уведомих ръководителите ви.
Те ще предприемат необходимите действия срещу вас.
Това е.
Съжалявам, шефе.
Вината е и моя. Опитахме. Просто не се получи.
Благодаря.
Хора като Делман превръщат света в бунище.
Вече не съм в полицията, а? Връщам се при хеликоптерите си.
Здравейте, мисис Клей. Мога ли да ви помогна?
Просто минавахме и казах на децата:
"Да влезнем и да благодарим на онези двама ангели."
Донъл и Рей?
Точно сега ще им е нужна каква да е признателност, която е възможна.
- Защо така? - Разбирате ли, имаха проблем миналата седмица.
Ето разписката.
Ако има някакво значение, момчетата са на ваша страна.
Извинете. Аз съм мисис Клей.
Чух за станалото и наистина съжалявам.
Децата и аз искахме да благодарим за това, което направихте.
- Да, разбира се. - Пазете се, деца.
Късмет.
И кураж, мадам. - Благодаря.
Сега знаеш защо напуснах бюрото. Всичко е политика.
Поне направихме нещо за семейство Клей.
Хей, такси.
Искаш ли да се сбогуваш с Айрийн?
Не, не мисля. Ами Анабел?
Майтапиш ли се? Не съм в настроение за канадска.
Дай просто да идем да съберем багажа и после директно към летището.
Хей, онзи билборд!
"Орелът осигурява вашето бъдеще."
Онази птичка отвън на стая 5.
Обръщай, бързо.
А, здравейте, момчета. Ей, какво, по дяволите, става?
Какво ви е... да ви имам нахалството!
Браточки, ако знаете как да се молите, сега е момента.
Чаро.
Ето го.
Сега вече знаем защо са му трябвали чука и отверката.
Екстра!
Благодарим, Чаро. Веднага се връщаме.
Слушай, шефе.
Момче не трябваше ли да сте в самолета?
Оставката предаде ли я?
Не, точно почвах да я пиша. Ще я предам утре.
- Ами недей. - Защо? Какво става?
Слушай, като приключим, ще скъсат гъза на Ризнър, не твоя.
- Извинете, сър. - Какво има, Рамон?
Току-що дойде тази специална пратка за вас.
Благодаря.
- Мога ли? - Приключих. Благодаря.
"Оригиналът на лентата, която ще чуеш, е в мен."
Гарет - касоразбивач, Дюран - отбрана, Филипс - шофьор.
Здравей, Ралф. Обгореното ти тяло беше намерено през март 1978 г.
Но ти и аз знаем, че това не беше ти.
Беше нашият кутсузлия партньор Филипс.
Чухме в зат-а, че е изчезнал точно когато са открили тялото ти.
Ти вечно споменаваше Флорида и изчезване
и извършване на пластична работа по лицето ти.
А кой живееше в Маями тогава?
Пластичният хирург номер 1 измежду нелегалните, Данайзър.
Само месец след твоята, извини ме, кремация на Филипс,
онзи камион отнесе Данайзър.
Много хитро, Ралф. Но сега те разгадах...
Кой е?
Точно сега, обзалагам се, си по-блед от обикновено, бледолики.
Ако искаш оригиналния запис, ела и го вземи когато и където ти кажа,
заедно с 10 млн. долара, плюс 8 г. лихва,
което прави точно 20 млн. долара.
А ако не се покажа?
Ще се покажеш. Това е изнудване.
Скрой ми номер и пращам оригинала на ФБР,
с бележка да се сетят да сравнят отпечатъците ти
с тези в старото досие на Дюран. - 20 млн. са много пари.
Имаш 8 ч. да ги събереш. Ще се видим в 10:00 тази вечер.
Пристанищния склад на компания "Янки".
Естествено, ще дойдеш сам.
Рамон, искам всички мъже в офиса ми до половин час.
Убийте го!
Какво чакате? Включете светлините!
- Проклятие. Знаех си. - Виж, ще ти дам парите.
Да бе и дядо Коледа така каза.
Ти си посредствен стрелец, бледолики.
Сигурно са им свършили амунииците.
Хайде, да ги обградим.
Хайде.
Ще ми говориш за шокиращи гледки.
Шефе. Хайде, да изчезваме оттук.
Много излишен материал.
Шефе, какво стана?
Следващия път не искам само бронирана жилетка.
Искам и противоударна каска. - Къде е Дюран?
Нямам представа, но не беше донесъл парите.
Това не е изненада.
- А сега как ще се измъкнеш? - Не ме убивай. Кажи си цената.
Може би...
Може би ще ти направя втора лицева пластична. Безплатно.
Днес ти е щастливия ден, Дюран.
- Здрасти, шефе. - Здрасти, Стив.
52-ри етаж.
Там съм те виждал. 52-ри етаж на сградата на ФБР в Ню-Йорк.
Да. Специален агент Айрийн Алън.
Бях пратена в Маями, за да действам като ваше прикритие
и просто не можех да пропусна края на брилянтната ви операция.
Това наистина е твърде хубаво, за да е истина.
Но мисля, че ви казах без кръвопролития.
Я стига, това е доматен сок.
Е, сега трябва да направим едно малко посещение.
Къде?
Имаш сметки за уреждане. Приятелят ти, ком. Ризнър.
Е, Дъг, насладих се на всяка минута.
Но следващия път няма да позволя да ме измамиш да ти помагам отново.
Значи си го решил? Връщаш се при полетните си класове?
Ако все още учениците ми ме чакат.
Разбирам. Ами, късмет.
Забравил съм си портфейла.
Би ли платил таксито и му дай бакшиш от мен?
Помниш ли Чаро и индианската поговорка?
"Всички пари по света не струват колкото един приятел."