- Какво става сега? - Навън има двама мъже.
- Какво искат? - Не знам.
- Какво правеха, миличко? - Мамо, виж. Той има пушка.
Качвайте се горе.
- Бързо. - Хайде, всички горе.
Боже Господи.
Проклет да си завинаги.
Както искаш.
Гар.
- Как я караш, юнак? - Радвам се да те видя, шефе.
Запознай се с мой приятел. Гарет Смит, Хоумър Фокс.
- Прочутият Гарет Смит? - Прочутият Хоумър Фокс?
- Да. Приятно ми е. - Благодаря. И на мен.
- И самата Джозефин Фабрицио. - Джо. Разбира се. Извинявай.
Г-ца Фабрицио също работи за вестника.
- Удоволствието е мое. - Ще седнете ли?
Имам минутка. Защо не?
- Сядай, шефе. - Благодаря.
Хоумър се опитва да ме убеди да се кандидатирам за кмет.
- Кмет? - Ще ни подкрепите ли?
Да, но това не включва и вестника.
Искате ли да го обсъдим на малко събиране?
- Парти? - Защо не?
Информацията е неофициална.
Все още не съм решил.
Извинете ме.
Дойл.
Защо ми звъниш по такъв въпрос?
Колко?
Господи!
Добре. Тръгвам веднага.
Трябва бързо да потеглям.
Джо, оправи сметката. Радвам се,че се запознахме.
И аз.
Оттук, шефе.
- Какво е положението, Скъли? - Доста е зле.
- По-добре без вас. - Няма проблеми.
Момчета, насам.
В спалнята има един.
Един тук. Там зад ъгъла - трети.
А горе, няма да повярвате.
- Какво ще кажеш, докторе? - Най-вероятно 12 мм пушка.
Трябват ни техници и всички свободни линейки.
Ако нещо не ни трябва, това са медиите.
Той е приятел, Скъли. Мой и на отдела.
- Какво е това? - Нямам идея.
- Кой уведоми полицията? - Едно хлапе. Живее на същата улица.
Дошло да си играе, нямало никой навън, отворило вратата и влязло.
Ето го и г-н Бийчъм.
Какво става тук?
- Г-н Бийчъм. - Какво има?
- Страхувам се, че... - Какво?
- Г-н Бийчъм, имате ли врагове... - Какво се е случило?
Не. Чакайте.
Пайати. Пуснете ме. Какво правите?
И децата. Не, децата не!
Вие...
Мили Боже. Милосърдни спасителю.
Мили Боже, прибра цялото ми семейство.
Бъди с тях, Господи, моля те.
- Хайде, Гар, време е за сън. - След минутка.
Нали написа статията. Престани да мислиш за това.
- Само да беше видяла онова място. - Ти ме накара да го видя.
Накара цял Денвър да го види.
- Погледни тук. - Какво е това?
Ангел-отмъстител.
Стар мормонски символ.
Искам да ви покажа нещо.
Статия, която написах по повод убийството.
Видях я.
- Добре ли се отнасят с вас тук? - Да.
Отказвали сте да разговаряте.
Няма за какво да разговарям.
- Не искате ли да заловят убийците? - Всемогъщият ще се разправя с тях.
А не полицията.
- Знаете ли кой ги уби? - Не е ваша работа.
Не е работа на неверници.
За вас неверник, предполагам, е всеки, който не е мормон.
Ще имате нужда от помощ, г-н Бийчъм.
Ако не проговорите, няма да ви пуснат.
Поне кажете, защо според вас се случи това и кой го е сторил.
Както ми обясниха, задържан съм,
защото самият аз съм в опасност.
Не се нуждая от закрилата им.
Да ви повикам ли адвокат?
Уф!
Ще имате нужда от човек.
Все на някого трябва да се доверите.
Хей, надзирател.
Мога ли да се доверя на вас?
НАВЛИЗАТЕ В "НОВ ЦИОН" ЧАСТНО РЕЛИГИОЗНО ОБЩЕСТВО
Здравейте. Къде мога да открия Уилис Бийчъм?
- Обърни се. - Какво?
Този може да ни докара неприятности.
От някакъв вестник е. "Денвър трибюн".
- Важна клечка, а? - Имам и разрешително за оръжие.
Много добре. Но важи за Денвър.
Тук не струва и пукната пара.
- Вие да не сте полицаи? - Това е частно общество.
Знаеш ли за какво става въпрос? Тук ние сме законът.
- Трябва да се видя с г-н Бийчъм. - За какво ти е пророка?
ДЕВЕТ ЖЕРТВИ ПРИ СЕМЕЙНО КЛАНЕ
Казват, че са ни отлъчили от църквата. Те...
... провъзгласяват това от амвоните
на позлатените си храмове.
Но чуйте ме добре.
Разберете ме добре.
Знайте, че Антихристът идва под прикритието на приятел.
Под прикритието на вашия брат.
Трябва да го разпознаете
и да го сразите.
Вашият собствен брат, сразете го.
Унищожете го.
Заличете го от лицето на земята, заедно с цялото му потомство.
Амин.
Всемогъщият е в мен. Почувствайте прегръдката му.
Почувствайте силата му.
Всемогъщият е моят щит и моят меч.
Амин.
- Гарет Смит. - Знаете името ми?
- Журналист сте. Не сте добре дошъл. - Забелязах вече.
Не искаме внимание от журналисти, а и не сте от нашата вяра.
Дойдох, за да ви предам съобщение от сина ви, Орвил.
Ако Орвил искаше да ми съобщи нещо, не би го сторил чрез един неверник.
Случи се голяма трагедия, г-н Бийчъм.
Всички от семейството на Орвил... Тук можете да прочетете.
О, Боже мой.
- Орвил... - Орвил е в затвора.
За негова безопасност. Каза, че скоро ще бъде тук
и че вие не трябва, изрично подчерта,
да предприемате нищо до завръщането му.
Каза ли ви името на Антихриста?
Не, господине.
Зинъс. Зинъс Бийчъм. Собственият ми брат.
Напишете това във вестника, г-н Смит.
- Къде мога да открия Зинъс Бийчъм? - Това не е ваша работа.
А работа на Господ...
Господ ще го открие.
Господине, по-добре си вървете.
Уилис, господине...
- Откри ли нещо? - Има много с името Бийчъм.
Но не и Зинъс.
Директорът Дойл, моля.
Имотни данъци. Виж можеш ли да влезеш в базата данни.
Така.
Барни. Как си?
Пиша продължение.
Разполагате ли с нещо ново?
С нищо кой знае какво, Гар.
Много отпечатъци на Орвил, логично е, нали е живял там.
Много празни гилзи, 12 мм.
Изследваме ги за отпечатъци,
от коя партида са, къде са закупени.
- Отнема време. - Как е Орвил? Проговори ли?
- Не. Пуснахме го. - Пуснахте го?
Нямахме избор.
Надявам се, че някой го наглежда.
Ами, опитахме се, но ни се изплъзна.
О, Господи, Барни.
Не ни изкарвай малоумни.
"Не ни изкарвай малоумни."
- Аха! - Какво откри?
Зинъс Бийчъм. Има го в списъка на община Грант.
Влак номер пет на "Амтрак" пристига от Чикаго...
- Гарет Смит? - Същият.
Рой Йейтс. Аз съм шерифът. Помолиха ме да ви посрещна.
- Благодаря. - Оттук.
Всъщност, казаха, че извършвате неофициална проверка.
- Репортер ли сте? - Точно така.
Казаха, че дори не знаят какво точно проверявате.
Опитвам се да открия човек на име Зинъс Бийчъм.
Притежава имот в тази община. Познавате ли го?
- Какво е направил? - Нищо не е направил.
Но би могъл да знае нещо за едно убийство в Денвър.
Просто искам да поговоря с него.
Може да го има в данъчния списък, но живее по чукарите.
- Скалистите хълмове. - Скалистите хълмове?
Може би на около 130 км оттук. Там, в подножието на хълмовете.
Разполагате ли с информация за него?
- Има ли някакво досие? - Не.
Има голямо семейство.
И голяма ферма. Това е всичко, което знам.
- Там живеят ли и други мормони? - Мормони?
За това ли е цялата работа?
- Искам само да ми покажете пътя. - И как смятате да стигнете до там?
- Ще наема кола, предполагам. - Не и в този град.
Тук коли под наем няма.
- А вие ще ми услужите ли? - Не.
От полицията в Денвър ме помолиха да ви посрещна, което и направих.
- Беше ми приятно, г-н Смит. - Къде се намира "Бийкън"?
- Кое? - Ежеседмичникът, вестник "Бийкън".
Нататък по улицата.
- Не вярвам, че сте Гарет Смит. - Не вярвате ли?
Той не би припарил до град като този.
Роден съм в град като този.
Какво да направя за вас, г-н Смит?
Мислех си, че тук мога да наема кола, но уви. Трябва ми кола.
- Ще ви закарам. - Наистина ли?
Да, и дори няма да питам върху какво работите.
- От кога притежавате този вестник? - Четири години. Започнах с мъжа ми.
А когато той почина, продължих дейността.
Не ми се ще да разговарям с полицията за Уилис.
Не и преди да чуя какво ще каже Зинъс по въпроса.
- Мислите, че той ще разговаря с вас? - Би трябвало. В негов интерес е.
Късметлия сте. Натъкнахте се на един от малкото хора, с които той разговаря.
Не съм съвсем мормонка, но пък съм братовчедка на Зинъс.
Шегувате се.
Така се получава при много бракове.
Всеки ти е братовчед.
Братовчеде Зинъс. Аз съм, Джастра. Джастра Уотсън.
- Дъщерята на Естра. - Да. Тази с вестника.
- Кой е това? - Казвам са Гарет Смит.
Неверник?
По-лошо. Репортер съм.
Гарантирам за него, Зинъс. Има да ти казва нещо.
- Нещо ужасно. - За убийството.
- Значи знаете. - Вие ми казахте.
Аз ли ви казах?!
В "Денвър трибюн".
Не знаех, че нашият вестник се чете тук.
Тъкмо приключваме с вечерята. Ще влезете ли?
- Много любезно. - Благодаря. Бих искал да се освежа.
Ще ви покажа къде.
Г-н Смит. Заповядайте.
Г-н Смит, това е съпругата ми Ребека.
А това са нейните сестри - Естер, Флоринда и Урсула.
- Добре дошли в нашия дом. - Благодаря.
- Добре дошли. - И ти.
- Братовчедке Джастра. - Благодаря.
Благодарим ти, Отче.
Да се слави името Ти. Амин.
- Пийте. - Какво е това?
Сок от праскови. Опитайте също хляб и "дънк".
- Какво да опитам? - Бисквита, която се потапя в бронко.
В сос от червени сливи.
Диви сливи са, затова им викат бронко, като конете.
Питате се, дали съм женен и за четирите.
Не, питам се единствено дали вие убихте семейството на племенника си.
Само един човек би ме обвинил в това. Видели сте се с брат ми Уилис.
А да ви е идвало на ум, че именно Уилис ги е убил?
Собствените си внуци?
Някои хора вярват,
че късметлии са онези, които изкупват греховете си с кръв.
Казвате, че ако Уилис е убил децата, всъщност им е направил услуга?
Според неговото учение.
Този ангел там отзад. Какво означава?
Когато баща ми прекъснал връзките си с теократите от Солт Лейк,
за свой символ избрал ангелът-отмъстител.
Добре, но да се върнем на убийството,
да направиш услуга на хората, да спасиш душите им,
да ги убиеш, за да ги спасиш...
И според вашето учение ли е така?
Братовчедке Джастра,
мисля, че е по-добре с приятеля си да си вървите.
Както кажеш, Зинъс.
Благодаря за гостоприемството.
Като Каин и Авел са, но кой кой е?
Все се чудя.
Допускаш ли, че Орвил може да е извършил това?
Би трябвало да е голям артист.
Но това е лудост.
Идеята да убиваш хора, за да ги спасиш.
Това не е нещо ново. И Инквизицията е правела същото.
- Познаваше ли баща им? - Не, починал е преди да се сродим.
Но знам, че Зинъс и Уилис истински се мразят.
Мислех си, че тук само водата не трябва да я карат с камиони.
Да вземем хората, които обработват шист.
Знаеш ли колко вода използват, за да произведат един варел нефт?
- Колко? - Около шест варела вода.
Ако напишеш нещо, ще продам материала ти на "Трибюн".
- Наистина ли? - Разбира се. Темата е интересна.
ВОДНА КОМПАНИЯ КОЛОРАДО
Ама че идиот!
Имам чувството, че пак ще те използвам.
На разположение съм.
А за твоите статии мога да ти помогна.
Знам. Благодаря.
Довиждане.
Медиите! Най-после.
- Извинявай за закъснението. - Няма нищо.
Елате да ви запозная с гостите.
Познавате шефа Дойл. А това е г-жа Дойл.
Никога не сме се срещали, но все едно, че ви познавам.
- Всички ви познават. - Благодаря.
Това са г-н и г-жа Пайк. Г-ца Фабрицио и г-н Гарет Смит.
- Здравейте. - Изглежда миловидна,
- но е като хищник. - С ласкателства няма да прокопсаш.
Г-ца Бигълоу, най-голямата благодетелка на Денвър.
- Г-ца Фабрицио... - Здравейте.
Сега ще ви чакаме да си пиете аперитива, така ли?
- О, не, моля ви... - Защо не...
Да вечеряме.
Знам, че печалбата не е голяма, но мисля, че 1 50 е чисто подценяване.
- Нещо ново по убийството? - Нищо особено, Гар.
- Хайде, кажи последните новини. - Все още работим по случая.
Нали не очакваш да те подкрепим, ако не ни доверяваш тайни?
Ами, Гар е повелител на тайните.
Вярно ли е, г-н Смит?
Казвай. Обикаляш страната във връзка със случая. Какво откри?
Наистина ли искаш да обсъждам въпроса на обществено място?
- Пишеш за това на обществено място. - Сигурно си прав.
През последните два дни се срещнах и разговарях с двама интересни мъже.
Братя.
Единият е Уилис Бийчъм, мормон, проповедник-фундаменталист.
Другият е Зинъс Бийчъм.
Собственик на голяма ферма.
Според Уилис брат му Зинъс е извършил убийството.
Според Зинъс извършителят е Уилис.
И двамата биха могли да го сторят.
Общото между тях е едно изкривено учение.
Кръвно изкупление.
- Ти знаеш за това? - На времето четох книга по въпроса.
Заради това убийство и двамата братя желаят
един на друг смърт.
- Изглежда идеален изход. - Какво?!
Какво ти пука, ако двама луди се избият?
На мен ми пука. А ако искаш да станеш кмет, добре е и на теб да ти пука.
Права е. Не разкриеш ли този случай, не си никакъв полицай.
Чакайте. Аз представлявам закона в Денвър. Нямам правомощия другаде.
Да се преместим в салона.
- Можеш ли да говориш с губернатора? - Предполагам, че мога.
Гар, напиши ми някои сведения. Кои са те, къде живеят.
Не разполагаме с много време. Да позвъним на губернатора сега.
Няма нужда да му звъним. Ще ви осигуря полицията на Колорадо.
- Така, някой да желае бренди? - Аз, благодаря.
Някой да знае нещо за водна компания "Колорадо"?
- Какво за нея? - Кой е собственикът?
Аз.
- Ти? - Нали ми я подари за Коледа, мили.
Той е най-щедрият съпруг, който някога съм имала.
Не. Важното е да ги изненадаме.
Ако се появим с много коли, ще привлечем внимание.
Вашата цел, ако щете.
Не знам за какво се връщате, г-н Смит, но влизате в храм.
Не идвам тук, за да ви причинявам неприятности.
Полицаи-неверници, които носят пушки?
Виждам, че и вие носите пушки. Това нов начин за молитва ли е?
Това как се молим, не засяга вас, нито пък закона.
Това е нашият свят храм.
Повярвайте, г-н Бийчъм, те са тук, единствено за да се спазва ред.
Не вярвах, че толкова бързо ще гледате да си отмъстите.
Не говорех за отмъщение.
Хайде, Орвил, баща ви ми го каза.
Той обвинява Зинъс и всички сте тръгнали натам.
Не е ваша работа.
Не е ваша работа...
Вие го убихте.
Всемогъщият е с него.
Моля те, Господи, прибери го.
Господ е моят пастир,
Той ме полага в зелени пасбища.
Вината не е ваша.
Имаше проблеми със сърцето.
- Кога е погребението? - Утре.
В колко часа?
В девет сутринта, но вашето присъствие е нежелано.
Бих искал да дойда.
- Май няма нужда от нас, а? - Наистина.
Аз ще остана. Искам утре да отида на погребението.
О, колко е милосърден нашият Бог,
който подготви пътя, за да избягаме
от хватката на това страшно чудовище.
Да, това чудовище, смърт и ад,
което наричам край на телесния живот,
а също и смърт на духа.
И поради начина на избавление от нашия Бог, светия Бог на Израел,
тази смърт, за която споменах, която е временна,
ще избави своите мъртви,
която смърт е гробът.
Амин.
- И тази смърт, за която споменах... - Къде са мъжете?
... ще избави своите мъртви,
която душевна смърт е ад.
Смъртта и адът трябва да предадат своите мъртви
и адът трябва да освободи духовете, които държи,
а гробовете - да освободят телата, които държат,
и тогава телата и духовете на хората ще възкр...
Надхитриха ме. Тръгнали са.
Кажи на шерифа да ги очаква. Да ги изпревари.
Ами, ще се опитам.
Няма начин да ги настигна с кола, затова наех пилот и самолет.
Ще бъда там след час. Можеш ли да ме чакаш?
- Разбира се. - Благодаря ти.
Голям пътешественик си.
- Говори ли с шерифа? - Да, без резултат.
Не иска да праща никого по следите на разни луди, без да има престъпление.
А само съвет на любопитен журналист?
Любопитен журналист от големия град.
Може би трябваше да взема колата ти и да отида сам.
- Може да стане страшно. - Искаш да кажеш, че не е за жени.
С изключение, разбира се, на жените и децата на Зинъс.
Загрижен си, знам, но нали искаме да предотвратим кръвопролитието.
Ако мога.
Опитах се да убедя щатската полиция да ме чака там.
Казаха ми, че само си фантазирам какво би могъл да стори Уилис Бийчъм.
Знам, че не ни искаш тук, но послушай, моля те.
Уилис идва насам с намерение да убие теб и семейството ти.
Сигурен ли си?
Тръгнал е снощи. Скоро трябва да пристигне.
Вие двамата, към обора.
Там позицията е добра, Джеб, до дърветата.
Благодаря ви. За предупреждението.
- Трябва да се махнете оттук. - Ще се справим.
Без жертви - едва ли.
Жените и децата да стоят вътре заедно.
Всички мъже и момчета над 12 години искам отвън.
Хайде. Вървете.
Трябваше да се съгласиш да се махнем оттук.
Където и да сме, Уилис ще ни открие.
Влизайте вътре и не се показвайте.
Далеч от прозорците.
- Предлагали ли са да купят земята ви? - От години.
- Кой се опитва да я купи? - Някаква водна компания.
Каквото и да предлагаха, все отказвах.
Това е свещена земя. Остави ми я баща ми.
Водната компания "Колорадо" ли?
Искат водата ни. Намираме се върху подпочвено езеро.
Джонатан.
Нямаш още 12 години, Джонатан.
- Дай пушката. - Може ли за малко?
Прекрати огъня, Зинъс. Имам идея.
Прекратете огъня.
Това е онзи денвърски вестникар.
Какво искате, г-н Смит?
Мисля, че трябва да поговорим.
Не съм дошъл да разговарям.
Зинъс е съгласен на примирие, докато разговаряме.
Какво имаш да губиш, Уилис?
- Нека чуем какво има да казва. - Идвам.
Първо, нека си изясним нещо.
Зинъс, ти ли уби семейството на Орвил?
Кълна се във всичко, което ми е мило,
в паметта на баща ни,
не съм заповядал или извършил такова престъпление.
- Ти ли ги уби, Уилис? - Не, разбира се.
Ти уби баща ми.
Не стреляйте! Спрете огъня.
Някой идва.
Видя ли ги тези нещастници как се избиват един друг?
Прилича ми на оня вестникар. По дяволите, давай да се махаме.
Мисля, че вестникарят ни разпозна.
Защо не се погрижите за него?
Та нали е журналист! Трябва да изглежда като злополука.
- Какво кара? - Зелено-бял шевролет.
Добре, ние ще се погрижим.
Деца, вие се молете.
Сега полицията ще се раздвижи.
Сигурен ли си, че онези мъже горе бяха професионалисти?
Да. Наемници. Вероятно извършителите на убийството.
- На семейството на Орвил? - Вероятно. Помисли.
Ако искаш да закупиш земята на Зинъс, а той не ще да я продава,
и ти знаеш, че Зинъс и брат му са в кървава вражда,
ще предизвикаш брата.
Ще ги хвана тези копелета. Тези убийци.
Ще пипна и онези, дето вземат решенията, те са истинските виновни.
Ти ще опишеш твоята версия, а аз - моята.
Да не споменаваме стрелците, докато не говоря с полицията.
Добре.
Махнете се от пътя, копелета.
Какво прави този?
О, Боже! Точно зад нас е.
По дяволите.
Ще ни убият.
Боже мой!
Вие сте на вълните на 106.7, света на рок-енд-рола, а аз съм Анди Стоун.
В града предстоят много концерти. Очакваме обажданията ви на 759-8989.
Ясно.
Обадиха се от лабораторията. Куршумът е 30-06.
Но, както ти каза, не разполагаме с куршума.
Говори ли със съдебния следовател?
Този, който там минава за такъв. Погребалния агент.
Каза, че нямало куршум в тялото на Зинъс.
Ти беше прав. Навярно е минал през него.
- Нещо от останалите изстрели? - Не.
- Шефе, Фокс е тук. - Да влезе.
- Г-н Фокс. - Как сте?
- Здравей, Хоумър. - Шефе.
Повиках те, защото Гар има въпроси към теб.
Въпроси? Към мен?
Касаещи Труди и Сайръс Пайк.
Какво бихте искали да знаете?
Онази вечер се поинтересувах от Водната компания "Колорадо".
- И кой е неин собственик. - Тя.
Коледен подарък.
Тя така ми обясни. За жената, която има всичко.
- Тя ли управлява компанията? - Какво искате да кажете?
Знае ли как оперира компанията? Кои са управителите, служителите?
Нямам представа. Защо не я попитате?
Той това искаше. Аз прецених, че е добре да се консултираме с теб.
Искам да говоря с нея. Искам да говоря и с двамата.
Няма проблем. Каня всички на обяд.
- Няма ли да имат нещо против? - Не.
Ами, аз имам.
Говорим за група хора, които притежават половин Колорадо.
Хора, които ме подкрепят.
Нямам намерение да ги злепоставям, като им задавам идиотски въпроси.
Не се притеснявай, шефе, не е нужно да присъстваш.
Много сме впечатлени от начина, по който работите върху историята.
- Благодаря. - Тук е същността на журналистиката.
Не само да съобщава събития, а и да навлиза в дълбочина.
Защо не издигнем него за кмет?
По-добре да купим вестника. А той ще го редактира.
- Как ви се струва това? - Вестникът да е ваше издание?
Но изобщо не бих се месила.
Всъщност за подобно нещо исках да поговорим.
До каква степен сте ангажирани с управлението на вашите компании?
- Зависи от компанията. - Например Водната компания.
- Защо се интересувате, г-н Смит? - Попита мен и аз си рекох...
- С тази цел ли е организиран обядът? - Организирах го, защото...
Да, господине. С тази цел.
Има някои неща, които не публикувах.
Както и да е, има и друг елемент, който беше част от битката
и който все още не съм си изяснил.
Мислех, че вие ще ме осветите.
Имотът на Зинъс се намира точно върху естествено подпочвено езеро.
От години Водната компания се опитва да закупи парцела.
Но Зинъс не е съгласен.
Питам се дали вие двамата сте наясно?
- Аз не съм. А ти скъпи? - И аз.
Не спомена ли нещо, като обсъждахме сделката за шиста?
Слушай, Хоумър.
Не ми харесва факта, че ни покани на обяд уж да се видим...
Извинете, г-не. Моя е вината. Аз помолих за това.
Ако не желаете да разговаряте по този въпрос, няма да говорим.
- Извинявам се. - Не разбирам.
Дори и да са се опитвали да закупят мястото, какво общо има тук враждата?
Най-вероятно, нищо. Но има нещо друго, за което не споменах.
Камиони на Водната компания "Колорадо"
всячески се опитаха да ме убият.
Нали не искате да кажете, че ние сме замесени в това?
Не, разбира се.
С кой от директорите на компанията мога да поговоря?
Ще помисля.
Благодаря.
Г-н Смит, търсят ви по телефона.
- Да го донеса ли? - Не, аз ще дойда. Благодаря.
Извинете ме за момент.
Имам информация за вас. По случая Бийчъм.
Получавам доста такива обаждания.
Да ви кажа ли какво видяхте на стената в къщата на Орвил?
- Да. Какво видях? - Ангел-отмъстител.
Рисунка на ангел-отмъстител.
- Кой се обажда? - Да ви кажа ли какво видяхте у Зинъс?
- На хълма. - Какво?
Един стрелец. Един шофьор.
Кой по дяволите е това?
Става ли да се срещнем?
Казахте, че искате да разговаряте.
Слушам.
Няма да стане.
Ако това е някакъв капан...
Вие избрахте мястото. Ако някой слухти наоколо, вината е ваша.
Добре. Слушайте внимателно.
Никого не съм убивал.
Аз просто пазех при къщата на Орвил.
И само шофирах до къщата на Зинъс.
Добре. И какво?
Ще ви продам историята.
За 50 000 долара.
Ще ви кажа името на убиеца.
Докато не напусна страната, нито дума на полицията или във вестника.
Това са условията.
50 000 долара.
Трябва ми съгласието на моя редактор.
Но и аз имам условие.
Искам името на този, който Ви е наел.
- Казах Ви. Убиецът ме нае. - А кой нае убиеца?
- Нямам представа. - Няма сделка.
Единствено човекът, който служи
за контакт на онова копеле, може да каже.
Добре. Ще се обадя на редактора.
- Сега ли? - Да, сега.
Как да знам, че няма да се обадите на полицията?
Или ми имате доверие, или не.
МЪЖКА ТОАЛЕТНА
Предполагам, че ще замине за Мексико или някъде другаде.
Добре, ще му кажа.
Искам да знаеш, Орвил, че все още работя по тази история.
Ще открия виновниците за случилото се.
Това ще ги върне ли обратно?
Не, но виновниците трябва да бъдат наказани.
Добър човек сте, г-н Смит.
Но аз стоя тук и разговарям с Господа. Знаете ли какво ми каза?
Че не съм аз този, който да съди делата му.
Не съм аз този, който да отмъщава,
нито вие сте този, който да върши това вместо мен.
За тази работа си има ангели.
Хайде, влизайте. Надявам се, че носите пари.
- Как сте? Радвам се да ви видя. - И аз, Хоумър.
Заповядайте.
Луси, надявам се, че носиш чековата си книжка.
Ако се грижеше за Симфоничния оркестър, както се грижиш за полицая...
- Да го изберем за кмет. - На работа не пия.
Тя не ми позволява да пия вкъщи. Така че това е шансът ми.
По-късно ще говорим за това.
- Труди, Сайръс, много ми е приятно! - Точно вие ми трябвахте.
Смит и Фабрицио. Пак закъсняхте, но сте добре дошли.
Вземете си нещо за пиене. Всеки момент започваме.
Ето ги и самите тях.
Привет, шефе.
- Голямо събитие, нали? - Много е вълнуващо.
Мисля, че трябва да вдигнем тост за младата дама тук. Благодаря.
На път съм да приключа историята за убийството.
Имаш ли някакви новини от щатската полиция?
Все още ли имаш усещането, че е замесена Водната компания?
Не е усещане, шефе.
- Знаеш ли кой е виновникът? - Имам подозрения.
Така, Джими, ето ти още едно. Маестро, музика, моля!
Точно така!
Приятели, моля за вашето внимание.
Нека не се заблуждаваме защо сме се събрали тук.
Трябват ни пари. Трябват ни много пари.
Причината за това е, че искаме да издигнем един добър човек за кмет.
Ето го и него. Г-н Барни Дойл.
Ела тук, Барни.
Така, Барни. Да чуем.
- Добър кмет. - Правилно.
Ще се опитам да бъда кратък,
което не е лесно за един политик.
И така, един въпрос, който всички имате право да зададете.
Защо човек с добра професия,
а шеф на полицията е добра професия,
защо ще иска да става кмет?
Полицаят трябва да се стреми да се бори срещу разни неща.
Да се бори срещу престъпността, да залавя лошите.
Все някой трябва да го прави, но това е мръсна работа.
Да вземем един кмет.
Той трябва да набляга върху положителното.
Трябва да изгражда.
Да изгражда един по-чист, по-здравословен, по-богат,
по-мъдър и по-щастлив град.
И тази идея ми харесва.
Това е всичко, приятели. Благодаря ви.
Така. Извинете ме.
Приятели.
А сега искам да направите нещо за мен.
Застанете до масите, хапнете си, пийнете си, пожелайте чужда жена.
Сключвайте важни сделки и се веселете славно.
Някои от нас ще се разхождат наоколо с протегнати ръце,
искам да дадете чекове за големи суми.
Свободен си, Барни. Благодаря.
- Можеш ли да се измъкнеш? - Ще опитам. Той става мнителен.
Смит, имам страхотни новини за теб във връзка със Сайръс Пайк.
Със Сайръс се споразумяхме.
Давам толкова за кампанията, колкото той за оркестъра.
Отлично, Луси. Благодаря ти. Чудесно.
- Това дарение е удоволствие за мен. - Благодаря, Ед. Много щедро.
- Това е моят принос, Хоумър. - Благодаря много.
Ме можем да разговаряме тук. Да идем горе, в кабинета.
- Разбира се. - Добре.
Благодаря, г-н съдия. Ще пратя разписка, обещавам.
Благодаря.
- Как сте, дами? - Добре сме.
Отлично. Уверена съм, че от това ще спечелиш много гласове.
Благодаря, Джо.
- Сигурно се гордеете с него. - Да, той е добър човек.
Последния път за малко да ме пипнеш, но не и сега.
Какво по дяволите правиш?
Голям репортер, който разследва убийства, а не знае какво правя?
Току-що спипа крадец. Каква е работата на един крадец?
Довиждане.
Мръсен убиец на деца.
Ще те сваля долу и ще кажеш името на кучия син, който ти плаща.
Разбра ли ме?
Ще кажеш името на кучия син, иначе ще те пребия до смърт.
- Ще ни кажеш името, нали? - Няма.
Да оставим шефа да се разправя с това.
Стига!
Какво по дяволите става?
Това е убиецът на семейството на Орвил. Ще ни каже кой му плати.
Съжалявам, г-н Фокс.
Този е.
Той ми плати да убия онова семейство.
Това е абсурдно. Какви ги говориш?
Той лъже. Защо?
Не знам нищо за това.
Каква е ползата ми от това?
Когато купих компанията му за шист, аз я слях с моята Водна компания.
Предоставих му възможност да си я откупи.
Вече смесената компания. На цената в онзи момент.
Щеше да струва милиони.
Никого не съм убивал.
Не си, само си платил на такъв като него да свърши работата.
Така ще го напиша.
Това е лъжа, а ти си лъжец.
Ти си мръсен лъжец.
Лъжци. Това са лъжи.
Това са лъжи.
А ти, приятелю.
Ти си лъжец. Ти си лъжец, приятелю.
Защо каза тези лоши неща за мен?
Не можа ли просто да си държиш устата затворена? Божичко.
Извини се. Моли се.
Искай прошка.
Моли се, копеле такова.
Господи, имай милост.