Нашият кратък преглед
ЗАСТРАХОВАТЕЛНО ДРУЖЕСТВО ТРАЙНО ЧЕРВЕНО
Лондон , Англия
В мрачните дни на 1983,
докато Англия западаше поради пагубната парична политика,
добрите, лоялни служители на застрахователното дружество,
някога една почетна семейна фирма, западнала понастоящем,
изнемогваха под игото на новия борд на корпорацията.
Ужасно. Наистина ужасно.
Гребете!
Решихме, Евънс. Излишен сте.
Чухте. Вървете си.
Чух ли? Излишен бил.
Излишен ли?
Излишен ли? Хайде, момчета. Да ги хванем.
Хайде!
Освободете ме!
Искам адвоката си!
Тули! Хайде.
Спокойно! Тишина!
Сега, момчета, на работа.
Ти, ти и ти, пригответе оръдията.
Ти, ти и ти, на мачтите.
-А ти, сложи чайника на огъня. -Да, сър.
Ето, Чарлс.
Съжалявам!
Хайде, Тули. Оттук!
Вдигнете котвата!
Вдигнете котвата.
И така, Застрахователно Дружество Трайно Червено...
пое в откритото море на международните финанси.
Внимавай, момче. Дръж курса!
-Чаша чай, мили? -Ей, капитане!
Гледайте! На десен борд!
На хоризонта се виждаше наградата, която търсеха.
Поеми курс надясно!
Финансов район, гъмжащ от концерни, конгломерати...
и угоени търговски банки.
Добре, момчета, заемете позиции!
Побързайте!
-Добре. Достатъчно. -Прикрийте се.
Долу, долу!
Насочи се максимално надясно!
ОПАСНОСТ ЗА ЖИВОТА
Огън!
Ерик! Балансите ми!
Рос! Вземи табулатите!
-Спри го! -Ерик!
-Благодаря! -Атака!
-Не, не! Оставете ме! -Добре, Кейн.
Пленен!
Улучен!
Дръж това.
Дръж. Архивирай ги.
По дяволите!
И така, насърчени от своя първоначален успех,
отчаяните и умерено разярени мъже от Трайно Червено...
продължиха битката, докато...
след залез слънце...
големите печалби на смелото им начинание не станаха явни.
Горди нявга финансови гиганти бяха в развалини,
състоянието им разсипано,
политиката им пропаднала.
С пълна пара напред, г-н Коен!
"Увеличете премиите си
"Пишете бързо и следете баланса
"Пишете бързо, но следете баланса
"Забавно е счетоводител да се наеме
"И да плава във висшето счетоводство
"Да търси задгранични сметки
"И да избягва плитчините на банкрута
"Може да бъде мъжка застраховка
"Ще увеличим половингодишната ви премия
"Всичките данъци се приспадат Ние сме абсолютно неподкупни
"Плавайки във висшите финанси"
И отплуваха към счетоводните книги на историята.
Един след друг световните финансови центрове...
падаха под мощта на техния търговски нюх.
Или поне така би трябвало да бъде,
ако някои модерни теории за състоянието на света...
не бяха се оказали катастрофално погрешни.
Нашата кинопрожекция
-Добро утро. -Добро утро.
-Какво ново? -Нищо особено.
-Добро утро! -Добро утро!
-Френк питаше какво ново има. -Така ли?
Да.
-Погледни. Ядат Хауърд. -Така ли?
Такива неща те карат да се замислиш, нали?
Впрочем, за какво става дума?
Нямам представа.
"Защо сме тук, какъв е смисълът на живота?
"Има или няма Бог?
"Тази вечер ще узнаем всичко
"Довечера предаваме за смисъла на живота
"За какво е целият номер?
"Кое е първото, кокошката или яйцето тук?
"Или сме само от жълтък?
"Или сме малка божа шега
"Това е смисълът на живота
"Дали животът е игра според наште правила
"В която се опитваме да вземем думата
"Или сме просто спирали
"На саморазмножаваща се ДНК?
"Какво значи животът? Каква е съдбата ни?
"Има ли рай и ад?
"Прераждаме ли се?
"Човечеството еволюира ли или е вече твърде късно?
"Тази вечер ще разберете смисъла на живота
"За безброй хора този живот е долината на сълзите
"Седящи наоколо, без да имат думата
"Докато учените твърдят, че сме просто спирали
"От саморазмножаваща се ДНК
"Но защо, защо сме тук?
"И от какво, от какво ни е страх?
"Тази вечер ще стане ясно
"Какъв е смисълът на живота
"Това е смисълът на живота"
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 1: ЧУДОТО НА РАЖДАНЕТО
Родилни зали - Родилна зала 1
Хиляда и осем!
Контракциите на г-жа Мур зачестяват.
Добре. Заведете я в родилната зала.
Много добре.
Малко е празно днес тук, нали?
Да.
Сестра, моля, апаратите.
За елекроенцефалограма, за кръвно налягане и АВВ.
-Разбира се. -И апаратът, който прави "Пинг!"
Донесете най-скъпите апарати, ако дойде администраторът.
Доближете го.
Зад мен. Много добре.
Така е по-добре. Така е много, много по-добре.
Да, точно така.
Обаче липсва още нещо.
-Пациентката. -Да.
Къде е пациентката?
Пациентката!
-Тук е. -Доведете я.
-По внимателно с апарата! -Извинете, докторе.
Елате!
Скочете тук.
-Здравейте. Не се безпокойте. -Ще се погрижим веднага за вас.
Това е наша работа. Няма нищо да усетите.
Довиждане.
-Сложете й игла във вената. -Инжекции.
-Да я сложа ли в детската глава? -Ако успея да отворя перинеума.
Краката нагоре.
-Влезте. -Влезте всички.
-Ето така. Много добре. -Хайде.
Застанете наоколо.
-Вие кой сте? -Съпругът.
Вие, не. Могат да присъстват само съпричастни към случая хора.
-Какво да правя? -Да?
-Какво да правя? -Нищо, мила. Не си квалифицирана.
Остави на нас.
Това за какво е?
Това е апаратът, който прави "Пинг!"
Чувате ли? Означава, че бебето е още живо.
А това е най-скъпият апарат в цялата болница.
Да, струва над три четвърти милиона паунда.
Имате късмет!
Администраторът е тук, докторе.
Включете всичко.
Добро утро, господа.
-Добро утро. -Добро утро, господа.
Добро утро, г-н Пайкрофт.
Забележително.
-Какво имате тази сутрин? -Раждане.
Какво е това?
Това е, когато се измъква бебенце от коремчето на госпожата.
Невероятни неща могат да се правят в наши дни.
Виждам, че имате апарата, който прави "Пинг!"
Той е моят любимец!
Наемаме го от фирмата, на която го продадохме.
Затова го вписваме като месечен разход, а не като капитал.
Благодаря. Правим всичко възможно. А сега, продължавайте.
-Има разкритие. -Да, вижда се главата.
Да, четири сантиметра, пет, шест сантиметра.
-Прожектори! -Засилете пинг машината.
-Сложете маските. -Дишане!
Успешно раждане!
Излиза.
Изплашете го.
Благодаря.
Дайте грубите пешкири!
Покажете го на майката.
-Достатъчно. -Дайте й приспивателно.
-Номерирайте детето. -Дължина и кръвна група.
Добре, комедията свърши.
Момче ли е или момиче?
Мисля, че е още рано да му налагате роля, нали?
Един съвет.
Може да получите ирационално чувство на депресия,
наречено СРД в медицинските среди.
Ето ви хапчета на щастието и...
може да научите всичко за раждането, когато се завърнете.
Материалът е заснет на няколко вида носители.
ЧУДОТО НА РАЖДАНЕТО - ЧАСТ 2 ТРЕТИЯТ СВЯТ
Йоркшир
По дяволите.
-Ще го вдигнеш ли, Дейдър. -Да, мамо.
-Чий ред е да пие чай? -Мой!
Хайде. Вие излизайте.
Винсент, Теса, Валери, Жанин, Марта, Ендрю, Томас,
Уолтър, Пат, Линда, Майкъл, Иведни, Елис, Доминик и Саша,
ваш ред е за спане.
Без възражения!
Лора, Алфред, Найджъл, Ани, Саймън и...
Чакайте. Трябва да кажа нещо на цялото семейство.
Бързо. Извикай и другите, Гордън.
Затвориха фабриката. Нямаме работа.
Оставаме на улицата.
Влезте, мои мили деца.
Нямам друг избор, трябва да ви продам за научни опити.
Така е, скъпи мои.
Обвинете католическата църква, която забранява презервативите.
Направили са чудесни неща в историята си.
Запазили са мощта и даже мистерията на римската църква...
и светостта на сакраментите, единството на троицата,
но ако ми бяха разрешили да използвам малкото гумено нещо,
нямаше да бъдем в тази каша.
Мама не можеше ли да използва диафрагма?
Не, ако искахме да бъдем част от най-следваната религия.
Прав е.
Слушайте, ние вярваме...
Ще ви го обясня така.
"Има евреи на този свят
"Има будисти
"Има индиусти и мормони и
"Последователи на Мохамед
"Но аз никога не съм бил един от тях
"Аз съм римски католик
"Такъв съм още преди да се родя
"Говори се за католиците
"Че те взимат още топличък
"Приемат те още мъничък
"И даже още тъпичък
"Може да си голичък
"Ти си вече католик, откакто татко се изля
"Защото
"Всяка сперма е свята
"Всяка сперма е велика
"Ако спермата пилеем
"Бог ще разгневим
"Всяка сперма е свята
"Всяка сперма е велика
"Ако спермата пилеем
"Бог ще разгневим
"Нека неверниците я пилеят
"По прашната земя
"Ще платят на Бога
"Всичко, което са разпилели
"Всяка сперма искаме
"Всяка сперма е добра
"Всяка сперма е нужна
"На тези около вас
"Индуисти, таоисти, мормони
"Пилеят я навред
"Но Бог обича онези, които се отнасят
"Със семето си по-грижовно
"Всяка сперма е свята
"Всяка сперма е велика
"Ако спермата пилеем
"Бог ще разгневим
"Всяка сперма е свята
"Всяка сперма е добра
"Всяка сперма е нужна
"На тези около вас
"Всяка сперма е полезна
"Всяка сперма е отлична
"Господ всяка иска
-"Моята -И моята
"И моята
"Нека езичниците я пилеят
"Над планини, хълмове и поля
"Бог ще ги накаже
"За всяка сперма излята напразно
"Всяка сперма е свята
"Всяка сперма е добра
"Всяка сперма е нужна
"На тези около вас
"Всяка сперма е свята
"Всяка сперма е велика
"Ако спермата пилеем
"Бог ще разгневим"
Сега разбрахте ли проблема, малки мои?
Не мога да ви държа повече тук.
Говори по-високо!
Не мога да ви държа повече тук!
Бог толкова ни е благословил, че вече не мога да ви изхранвам.
Защо не си отряза топките?
Не е така просто, Найджъл. Бог всичко вижда.
Ще открие номера. Каквото правим, нему го правим.
Би могло да ти се случи при катастрофа.
Не. Деца, знам, че искате да ми помогнете, но реших.
Обмислих го много внимателно...
и реших, че всички ще послужите за научни опити.
"Всяка сперма е свята
"Всяка сперма е велика"
Гледай ги. Пустите му католици.
Пълнят този свят с деца, които не могат да изхранват.
А ние, скъпи?
Ние сме протестанти и се гордеем с това.
Защо имат толкова деца?
След всеки техен полов акт се ражда дете.
-При нас е същото, Хари. -Какво искаш да кажеш?
Имаме две деца и сме правили секс два пъти.
Не е това въпросът. Можехме да го правим постоянно.
Наистина ли?
Да. А още повече, защото не вярваме...
в папските безсмислици, можем да взимаме предпазни мерки.
Какво значи, да заключим вратата ли?
Не. Като част от реформираната протестантска църква,
която успешно се пребори с папското самодържие...
през 16 век, ние можем да използваме малкото гумено нещо.
Какво искаш да кажеш?
Бих могъл да правя секс с теб, ако го исках.
О, да, Хари.
И, слагайки гуменото калъфче на верния другар,
можех да се изливам без страх, че ще забременееш.
Това е заслугата на протестантството, според мен.
За човека, зачитащ личността и правото й на самоопределение...
именно това е църквата.
Когато Мартин Лутер през 1517 е заковал протеста...
на църковната врата, не е разбрал голямото значение на акта си,
но 400 години по-късно, благодарение на него...
аз мога да слагам на моя Пешко, каквото си искам.
И протестантството не спира с обикновения презерватив.
О, не! Ако искам може да е френски тип.
Какво?
Френски, черно мамбо, крокодилска люспа.
Направени, не само да предпазват,
но и да стимулират половия акт.
Имаш ли от тях?
Дали имам ли? Не, но какво ми пречи, ако поискам...
да вляза в магазина с високо вдигната глава и да кажа ясно:
"Желая един презерватив.
"Мисля, че днес ще взема френски тип, защото съм протестант."
Направи го.
А те не могат.
Защото тяхната църква никога не е преодоляла средновековието...
и властта на чуждото епископално господство.
Но въпреки протестантската идея за секса като удоволствие...
децата продължават да се умножават.
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 2 - РАСТЕЖ И ОБУЧЕНИЕ
"И видяха два пъти камилите преди да удари третия час.
"И Медианитите тръгнаха към Рам Гилеад...
"в Кадеш Билгемет...
"близо до Шор Етра Регалион...
"за дома на Гаш-Бил-Бетуел-Базда.
"Който донесе чиния масло на Балшазар...
"и колчета за шатрата в дома на Рашомон.
"И после заклаха козите,
"воистина, и сложиха парчетата в малки глинени съдове."
Това е краят на поуката.
Да славим Бога.
О, Боже.
Ти си велик.
Абсолютно величествен.
Уау! Наистина сме впечатлени.
Прости ни, Господи, за угодническите прошения.
И за наглото ни ласкателство.
Но ти си толкова силен, ти си просто супер.
Фантастичен.
-Амин, преподобни. -Амин.
Исках да ви кажа, че са видели две момчета...
да натриват с ленено олио училищния корморан.
Може би ще кажете, че корморанът не играе...
важна роля в училищния живот, но искам да ви припомня,
че тази птица ни бе подарена от властите на град Садбъри...
в памет на Деня на Империята, когато честваме...
имената на гражданите от Садбъри,
така геройски загинали,
за да остане Китай британски.
Отсега никой да не пипа корморана.
Дженкинс, безсъмнено майка ти почина тази сутрин.
Свещеник.
"О, Боже не ни гори
"Стадото си не печи
"Не слагай ни на скара
"Не ни вари на борш
"Не ни запържвай, ни печи
"Дори в тиган не ни пържи
"На тих огън не ни вари
"Не напоявай ни с мас
"Не ни прави на фрикасе или на печено прасе
"Не ни вари в казан
"О, Боже, твоите слуги
"На шиш не забоди"
Идва!
Добре, спокойно.
Преди да започна с урока, тези от вас, които...
ще играят мач следобед, биха ли сложили дрехите си...
на най-ниската кука на закачалката след обяд...
преди да пишат у дома, ако не са се подстригали,
освен ако нямат братя, които да са гости на друго момче.
Вземете бележката му и я сложете в писмото след подстригването.
Уверете се, че ще премести дрехите ви на най-долната кука.
-Сър? -Да, Уаймър?
Брат ми ще излезе с Дибъл през уикенда,
но аз не съм се подстригал, трябва ли да преместя...
Достатъчно беше да слушаш. Много е просто.
Ако не се стрижеш, няма нужда да преместваш дрехите си.
Просто вземи бележката му преди обяд, след домашното ти,
след като си написал писмо до вкъщи преди почивката,
премести дрехите си на куката, поздрави посетителите...
и докладвай на г-н Вайни, че забележката ти е подписана.
А сега, секс.
Секс, секс, секс. До къде бяхме стигнали?
Казах ли за пениса, когато влиза във вагината?
Не, сър.
Говорих ли за сексуалния стимул?
Да, сър.
След като знаем всичко за него, без съмнение ще ми кажете...
каква е целта му.
Бигс.
Не знам, съжалявам, сър.
Картър?
Дрехите ли трябваше да свалим, сър?
И след това?
Да ги окачим на най-ниската кука, сър.
Целта е да се овлажни вагината,
за да влезе по-лесно пенисът.
Може ли да отворим прозореца?
Да. Харис ще го отвориш ли?
И, разбира се, да се достигне до ерекция и втвърдяване на пениса.
Говорих ли миналата седмица за влагата, отделяна от вагината?
Внимавай, Уодсуърт! Знам, че е петък.
Чакаш мача, нали?
Момчета, внимавайте. Предупреждавам ви.
Мога да въведа изпит за срока.
-О, сър! -Сър!
Така, че слушайте.
Стигнах ли или не до соковете на вагината?
Да, сър.
Кажи ми два начина, по които се получават, Уотсън.
Разтривайки клитора ли, сър?
Не би ли започнал с целувка, момче?
Защо да не я предразположим с целувка?
Не трябва да се нахвърляте веднага на клитора.
Целуни я, момче.
-Смучейки гърдите ли, сър? -Добре казано, Уаймър.
-Пляскайки бедрата ли, сър? -Да, да. Възможно е.
-Хапейки врата. -Да, добре.
Хапейки ухото, щипейки задника и прочие и прочие.
Имаме всички тези възможности преди да се...
нахвърлим на клитора, Уотсън.
Да, сър. Извинете.
Сега ще видите описаните примери на стимулиране.
Опитвайки с език, ще добиете най-ясна представа...
за влагата, която се отделя.
Влез, Хелън.
Ще видите проникване и коитус, т.е. полов акт...
доведен до оргазъм.
Здравей, скъпа.
Изправи се, когато влиза съпругата ми, Картър.
Извинете, сър.
Хъмфри, надявам се, че си съгласен да вечеряме с Гарфилд.
-Да, добре, мисля, че е нужно. -Казах им, към осем часа.
Това ще е повод да се освободя от събранието.
Знам, че не ти харесват, но нямах готово извинение.
Мислех, че...
Уаймър!
За теб го правя. Защо не внимаваш?
Не искам да повтарям урока.
Ако си съгласна, скъпа, ще прескочим стимулирането.
Да, разбира се.
Мъжът прониква, легнал над съпругата си...
по стандартния начин.
Пенисът е, както виждате, горе-долу в ерекция.
Ето. Така е по-добре.
Картър.
-Да, сър? -Какво е това?
-Окарина, сър. -Донеси ми я.
Мъжът започва да прави движения с таза си,
тласкайки пениса нагоре и надолу във вагината.
Остави я там, момче. Остави я на масата.
Докато се увеличи стимулът върху клитора на съпругата...
чрез хлъзгането на пениса напред-назад.
Благодаря, скъпа.
Сега, увеличавайки възбудата...
Какво е смешното, Бигс?
Нищо, сър.
Разкажи и на нас смешката.
Явно, има нещо много смешно.
Честно казано, не, сър.
Щом е толкова смешно, ще играеш...
в отбора на малките срещу големите в мача на ръгби.
О, не, сър!
Добре изиграно.
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 3 - ЕДИН СРЕЩУ ДРУГ
Блекит, Стъридж и Уолтърс, обкръжават копелетата отляво.
Хордън, Спаджър и аз, нападаме бойната кула.
Чакайте. Няма да успеете. Ще дойдем и ние.
Правете както казах.
Добре, капитане. Сър, една дума.
Ако не се видим повече, сър,
искам да ви кажа, че за мен бе привилегия да се бия до вас, сър.
Да, знам, че сега не е момента за прощална реч.
Знаем го, сър, но може да не се видим отново и така...
Добре, Блекит. Много ви благодаря.
Само един момент, сър.
С момчетата събрахме малко пари.
Купихме ви нещо. Купихме ви това.
Нямам думи.
Много мило. Благодаря. Благодаря на всички ви.
По-добре е да се прикрием сега.
Имаме още нещо за вас, сър.
Съжаляваме, че е пак часовник, объркахме се малко.
Уолтърс мислеше, че трябва да го купи,
а го бяхме взели Спаджър и аз.
Красив е. И двата са красиви.
Да се прикрием сега. После ще ви благодаря, както се полага.
Ефрейтор Стъридж ви купи това.
Не знаеше за другите. Швейцарски е.
Много е, Стъридж.
Написахме ви нещо. Извинете за петната от кръв.
Благодаря на всички.
Трупа! Тройно хип-хип-ура за капитан Бигс.
Нищо ми няма.
Има още нещо, сър. Спаджър, дай му чека.
Това е наистина прекалено.
Не мога да го намеря, сър. Трябва да е в траншея номер 4.
За бога, остави го.
Не трябваше да го казвате, сър.
Наранихте чувствата му.
Нищо ми няма. Такива сме ние британците.
В началото, моля и благодаря. После, ритник в зъбите.
-Няма да му дадем тортата. -Не искам никаква торта.
Погледни я. Блекит я опече специално за теб, копеле.
Цели шест седмици пести от дажбите си.
-Не исках да съм неблагодарен. -Нищо ми няма...
Блеки!
Погледнете го! Приготви тортата с толкова любов.
Имаше толкова студени нощи, че се вкочанясвахме,
а Блекит режеше лимона и забъркваше захарта и бадемите.
Опитвал ли сте да стопите масло на 15 градуса под нулата?
В тази торта има любов. Човешка любов и грижа...
-О, Господи! -Копеле.
Добре, ще ядем тортата.
Прави са. Торта не се оставя.
-Чинии и ножове, Уолтърс. -Да, сър, колко?
Шест.
По-добре да са пет.
-Покривка, сър? -Да, вземи покривката.
Не, не, аз ще взема покривката.
Вземи сгъваемата маса, Хордън.
-И лампичката ли, сър? -Да.
Вземи и украса за масата.
Ще взема няколко различни.
Добре!
Но, разбира се, войната не е забавление. Спрете филма.
Лесно е да се шегува човек с военните, но когато се касае...
за смисъла на живота, настава борба между гледните точки.
Без умението да се брани една гледна точка...
от друга, с по-агресивна идеология,
могат почти да изчезнат благоразумието и мярката.
Затова се нуждаем от армията.
Господ да ме порази, ако не е така.
Какво сте зяпнали,
не сте ли виждали преди божие наказание?
Днес ще маршируваме нагоре-надолу по плаца.
Освен, ако нямате нещо по-интересно да правите.
Тогава?
Никой ли не предпочита да прави нещо друго,
освен да марширува нагоре-надолу по плаца?
Да! Аткинсън.
Какво би правил, Аткинсън?
Честно казано, бих прекарал времето с жената и децата.
Наистина ли?
Да, сержанте.
Добре. Отивай си.
Да видим.
Другите доволни ли са от планчето ми...
да помаршируваме нагоре-надолу по плаца?
-Сержанте. -Да?
-Имам интересна книга за четене. -Отивай да си я четеш. Сега!
Другите доволни ли са да се присъединят...
към идеята ми за маршировка нагоре-надолу по плаца?
Сержанте.
Да, Уайклиф, какво има?
Взимам уроци по пиано.
Уроци по пиано ли?
Да, сержанте.
Сигурно ще искаш да се упражняваш, нали?
Не ти ли се марширува нагоре-надолу по плаца?
-Ето... -Добре! Махай се!
Останалите какво ще кажат?
Предполагам, че предпочитате да отидете на кино, нали?
Добре! Махайте се!
Идиотска армия. Не разбирам какво става.
Добре. Сержант майорът марширува по плаца.
Демокрация и хуманност са емблема на британската армия.
Глупости!
Нейните успехи оставят знак във всички краища на империята.
1879 - Първа Война против племето Зулу
(Глазгоу)
(Натал)
Където и когато да ставаха сраженията,
хладнокръвното командване на офицерския състав...
направи британската армия толкова велика.
Извинете.
-Добро утро, Енсуърт. -И на теб, Пекенам. Добре ли спа?
Доста. Изядоха ме комарите.
Сигурно е заради дупката в глупавата мрежа.
Малки диви безделници, нали?
-Извинете, сър. -Да, Чадуик?
Опасявам се, че Перкинс е бил тежко ухапан през нощта.
И ние.
Да, но мисля, че трябва да го види докторът.
-Добре, доведете го тогава. -Прав сте, сър.
Ще отида с него. Ще дойдете ли, Пекенам?
Да, така мисля.
Хайде, бой.
-Добро утро, Перкинс. -Добро утро, сър.
Каква е работата?
Ухапване, сър. През нощта.
-Целият крак ли си е отишъл? -Да.
-Какво чувствате? -Усещам щипане.
Нормално е, нали?
Наистина голяма рана.
-Да. Чудо, нали? -Имате ли някаква идея?
Абсолютно никаква. Пълна мистерия.
Събудих се преди малко с един чорап повече.
-Ще има огромна дупка в мрежата. -Пратихме за лекар.
-Не вярвам да послужи, нали? -Да. По-добре нещо от нищо.
Да. Боже мой, погледнете тук.
Майко мила! Огромна е.
Няма да се върне, нали?
-За да отхапе още ли? -Да.
-По-добре е да се замрежи. -Правилно.
Здравейте, докторе!
Дойдох колкото се може по-бързо. Какво има?
През нощта са отхапали крака на стария Перкинс.
Много лошо, нали?
Да.
Имате ли главоболие? Стомахът в ред ли е?
Хайде да видим останалия крак.
Да. Да.
Няма нищо страшно.
Добре.
Предполагам, че е вирус. Стойте на топло, почивайте,
ако играете футбол, натоварвайте другия крак.
Добре.
Бързо ще се оправите.
-Благодаря за успокоението. -Няма защо. Затова съм тук.
Има ли друго, с което бих могъл да ви успокоя?
Не, чувствам се добре.
Чудесно. Приключихме.
Значи отново ще израсне?
Мисля, че е по-добре да ви кажа истината.
Съжалявам, но не се касае за вирус.
Вирусът е нещо много, много малко.
Толкова малко, че не би могло да опропасти цял крак.
Искам да ви е ясно, че това е само предположение,
но ние търсим, жива многоклетъчна форма...
на черти, с остри зъби и дължина 3 метра...
от рода Фелис Хорибилис.
Всъщност, това е тигър, както ние лекарите го наричаме.
Тигър ли?
Тигър в Африка ли?
-Сигурно е избягал от клетка. -Не ми се вярва.
Сър!
Атаката приключи, сър. Племето Зулу се оттегля.
Много добре.
Има много жертви, сър. Дивизия С не съществува.
-Тридесет жертви от част Ф. -Разбирам.
Общо 150 жертви, сър.
Много добре.
Не зная окончателния брой, но тежко ранените са много...
Да, но работата е, сержанте, че имам проблем тук.
Един от офицерите е изгубил крака си.
-О, не, сър! -Да, за жалост. Може да е тигър.
В Африка?
Военният лекар каза, че може да го зашием, ако го намерим бързо.
-Добре, сър. Ще сформирам група. -Не е време за веселба, сержанте.
-Група за претърсване. -Тази идея е по-добра.
Извинете хаоса.
Ще се помъчим да разчистим, докато се завърнете.
-Дадохме им урок, нали, сър? -Да.
Тръгнали сме да претърсваме. Оставете го.
Толкова убийства, такова кръвопролитие, приятно, нали?
Много добре.
-Добро утро, сър. -Лоша рана, човече.
Благодаря ви, сър.
Хайде, редник. Организирай групата.
По-възбуждащо, отколкото вкъщи, нали?
Ако там убиеш някого, ще те арестуват.
Тук ти дават пушка и ти казват какво да правиш.
Тук убих 15 копелета, сър. Вкъщи щяха да ме обесят.
Тук ще получа медал, сър.
Извинете, сър.
Благодаря.
Гледайте!
Господи! Огромен е!
Не стреляйте. Не стреляйте. Не сме тигър.
Ние сме...
Защо сте маскирани като тигри?
-О, защо, защо, защо? -Хубав ден, нали?
Отговорете на въпроса.
-Ние просто... -Така сме преоблечени, защото...
Не, не е затова.
Направихме го на шега. За закачка. За забава.
-Много просто. -Нищо повече.
Всъщност изпълняваме мисия на британската тайна полиция.
-Един главатар Ашанти, за царя... -Не, не, не.
-Не. За реклама го правим.
Така е. Забравете това, което казахме за руснаците.
Правим реклама на Кафе Сорт Тигър.
"Кафе Тигър е страшно. И тигрите го предпочитат пред месото."
-Сега, гледайте... -Добре, добре.
Направихме го, защото той има леля, направила същото през 1839.
-Сега е петдесетгодишнината. -Правим го заради бас.
-Бог ни нареди да го направим. -Истината е, че сме напълно луди.
Пациенти сме на бенгалския психиатричен институт...
и избягахме с тази кожа, направена от житни торби.
-Няма значение! -Какво?
Няма значение, дали са преоблечени на тигри.
В тях ли е кракът ми?
Правилно. У вас ли е?
-Всъщност... -Да?
Искахме да правим курс по препариране.
Искахме да узнаем гледната точка на животните.
Млъквайте! Кажете само у вас ли е кракът на този човек.
-Дървен крак ли? -Не, истински.
Бил заспал дълбоко, когато някой или нещо му го е отнел.
Без да го събуди ли?
-Да. -Не ви вярвам.
Намерих тигровата кожа в магазин за колела в Кайро.
Собственикът каза, че идвала от Дар-ес-Салаам.
Млък! Имате ли го или не този крак?
-Да. Не. -Не, не.
-Защо казахте да? -Не казах да.
Не казвам на вас.
Добре. Претърсете гъсталака.
Изглеждаме ли на такива, които се намъкват нощем в лагер,
влизат в нечия палатка, упояват хората, анализират тъканите,
ампутират един крак и избягват с него?
Претърсете гъсталака.
Значи, търсите крак!
Всъщност, мисля, че имаше един там някъде.
Някой сигурно го е изоставил, знаейки, че го търсите.
Всъщност, се препънахме в него. На километри оттук.
Както винаги, вината ще бъде наша.
Добър вечер и добре дошли до Средата на Филма.
СРЕДАТА НА ФИЛМА
Здравейте и добре дошли до Средата на Филма,
където спираме за миг, за да ви поканим...
при нас, филмовите работници, в Намерете рибата.
Ще ви покажем сцена от друг филм...
и вие трябва да откриете къде е рибата.
Ако я намерите, не си мълчете.
Изкрещете с пълен глас, за да ви чуе цялото кино.
Сега за вас Намерете рибата.
Чудя се къде отиде тази риба.
Ти така я обичаше.
Гледаше я като малко дете.
И ме следваше по петите.
-В бюфета ли е? -Да!
Не би ли искал да знаеш? Беше хубава малка рибка.
И ме следваше по петите.
-Зад дивана е! -Къде се завря тази риба?
Погледна ли в чекмеджетата на бюрото?
Тя е много хлъзгаща се риба.
И ме следваше по петите.
Рибке, рибке, рибке, рибо.
Рибо, рибо, рибо...
Рибке, рибке, рибке, рибо!
Която ме следваше по петите.
-Погледни в хобота! -Да! В панталоните му е!
-Ужасно беше! -Жестоко! Да!
-Най-чудесното досега. -Фантастично!
Наистина рисковано, да.
Нищо не са казали досега за смисъла на живота, нали?
-Постепенно достигат тази тема. -Мислиш ли?
Да, очаквам, че ще кажат нещо сега.
Съмнявам се, че изобщо ще кажат нещо за смисъла на живота.
-Непременно ще кажат нещо. -Несъмнено ще го направят.
Да.
-Каква ще е следващата тема? -Чакам заглавието.
На следващата сцена от живота ли? Ето го.
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 4 - СРЕДНА ВЪЗРАСТ
Бихме могли да се сетим.
Така е по-добре. Благодаря, мила.
Няма защо.
Всичко досега беше непонятно. Това ми харесва.
-Ей! Как сте? -Много добре.
Какво предпочитате за вечеря?
Нещо с ананас.
Да, ананасът ни харесва.
Да, каквото и да е с ананас ще е идеално.
Какво ще кажете за Подземната Зала?
-Добре звучи. -Да. Истински хавайски блюда,
сервирани в оригинална средновековна английска среда.
Не е ли хубаво?
Как се чувстваш?
Ще направя малко снимки.
Благодаря.
Добър вечер. Ще си изберете ли между темите за разговор?
-Това е чудесно. -Наш специалитет, малцинството.
Наистина интересно.
Какъв е този разговор?
За футбола. Можете да говорите за съботните мачове...
или да си припомните великите световни шампионати.
Не, не.
-А това тук? -Философия.
Спорт ли е?
Не, то е нещо като опит да се изгради приемлива хипотеза...
за тълкуването на смисъла на живота.
-Какво значи? -Какво казва?
Харесва ми.
Да говорим ли за смисъла на живота, скъпа?
Разбира се. Защо не?
-Философия за двама, нали? -Да.
-Стая? -259.
Как ще...?
Искате ли аз да започна?
Мило от ваша страна.
Добре!
Питали ли сте се защо сте тук?
Миналата година бяхме в Майами, предишната, в Калифорния...
Не, не, не. Искам да кажа, защо сме на този свят?
Не.
Добре. Искате ли да разберете?
Никак.
Добре, тогава!
Много мъже и жени през годините...
са се опитвали да открият мистерията на съществуването.
-Жестоко! -Тези хора се наричат философи.
-И ние ще говорим за тях. -Правилно!
Харесва ми.
Виждам, че схванахте идеята. Ще ви дам разговорни картончета.
В тях има нещо за философията и имена на някои философи.
Ето ги.
-Пожелавам ви приятен разговор. -Много ви благодаря.
-Интелигентен човек. -Да, знае си работата.
Не знаех, че Шопенхауер е бил философ.
Да. Името му започва с "Ш".
Като Нитцше.
Нитцше с "Ш" ли започва?
Има "Ш" в името му.
Да, ето го.
Всичките ли философи имат "Ш"?
Да. Поне повечето от тях.
Това означава ли, че Шелин Джоунс е философка?
Да! Правилно!
Може да бъде. Пее за смисъла на живота.
Да. Вярно е.
Обаче не вярвам, че тя пише текстовете.
Не.
Може би й ги пише Шопенхауер.
Не. Пише й ги Бърт Бакърак.
Няма "Ш" в "Бърт Бакърак".
Нито пък в "Хал Дейвид".
Кой е Хал Дейвид?
Пише думите. Бърт пише само музика.
Точно сега се ожени за Керол Бейър Сигър.
Келнер! Този разговор не е много хубав.
Съжалявам, господине.
Имаме един, който не е в менюто.
Той е нашият специалитет. Трансплантация на органи.
Трансплантация на органи ли? Какво е това?
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 5 ТРАНСПЛАНТАЦИЯ НА ОРГАНИ
Не се безпокой, мила. Аз ще отворя.
-Да? -Здравейте. Дайте ни дроба си.
-Какво? -Черния ви дроб.
Това е голяма жлеза в коремната ви кухина.
Червеникаво-кафява, като...
Да, знам какво е, но в момента го използвам.
Хайде, господине. Не се занасяйте с нас.
-Това какво е? -Карта на дарител на дроб.
-Друго трябва ли да ви казвам? -Не.
Не мога да ви го дам сега, тук пише "в случай на смърт".
Боже мой!
Никой не е оживял, след като сме му взели дроба.
Легнете тук. За минута свършваме.
Какво става тук?
Дарява дроба си, мадам.
Заради глупавата членска карта ли?
-Точно така, мадам. -Типично от негова страна.
Отива в библиотеката, поглежда нещо и...
се връща вкъщи изпълнен с добри чувства.
Дарява кръв, подлага се на опити, все такива работи измисля.
А вие какво правите с органите?
Спасяват живота на много хора.
И той така казваше.
"За доброто на родината е", казваше.
И вие ли смятате, че е за доброто на родината?
Не знам нищо, госпожо. Ние си гледаме работата, разбирате ли?
Не сте ли лекари?
Разбира се, че не.
Мамо, татко, излизам. Ще бъдете ли тук към седем?
Добре, сине. Пази се.
Желаете ли чаша чай?
С удоволствие. Благодаря.
Благодаря много, госпожо.
Вече не чаках да ни почерпи.
Вие знаете, че според картата...
той би трябвало да е починал...
преди да дарява дроба си.
Казвах му, ама глупакът не ме слушаше.
Всъщност, се чудех...
какво мислите да правите после.
В смисъл, сама ли ще останете?
Или пък вече има някой...
на хоризонта?
Стара съм за тези работи. Минало ми е времето.
Не е вярно. Вие сте много привлекателна жена.
Нямам никакво намерение отново да се женя.
-Сигурна ли сте? -Сигурна съм.
Може ли да вземем черния ви дроб тогава?
Страх ме е.
Добре.
Ще ви кажа нещо.
Слушайте ме.
"Когато животът нетърпим е
"Когато трудно и сурово всичко е
"И хората са глупави, противни и нетърпими
"Когато мислиш, че ще изгърмиш
"Спомни си, че на планета в развитие ний живеем
"Движи се с 1500 км в час
"Около оста си се тя върти с 30км/сек. Поне така се твърди
"Има слънце, извор на мощ
"Слънцето, аз и ти, и всичките звезди
"Които се въртят с милиони километри на ден
"На спирала около нас с 65 000 км в час
"От галактиката, наречена Млечния път
"Нашата галактика пък се състои от билион звезди
"100 000 светлинни години от край до край
"Издига се в средата 16 000 светлинни години дълбока
"Извън нас широко е точно 3 000 светлинни години
"На 30 000 светлинни години сме от средата на галактиката
"Пълна обиколка правим всеки 200 милиона години
"Галактиката ни е част от други милиони билиони
"В тази изумителна и развиваща се вселена
"Самата вселена продължава да расте
"На всяка посока, където може да се промъкне
"С бързината на светлината, а както знаете тя е
"Двадесет милиона километра на минута и е най-бързата
"Помни го, когато се чувстваш малък и неуверен
"Колко учудващо невероятно е твоето рождение
"И благодарен бъди, че тук горе умен живот кипи
"Защото там долу, на земята, няма просто нищо"
Това ни кара да се чувстваме невзрачни, нали?
Да.
Ще ни дадете ли дроба си тогава?
-Да, добре. Убедихте ме. -Ерик!
НАЙ-ГОЛЯМАТА АМЕРИКАНСКА КОРПОРАЦИЯ
Което отново ни води до спешната реализация...
на многото неща, които още имаме да разрешим.
Точка 6 от дневния ред: "Смисълът на живота."
Хари, ти беше мислил върху това.
Работих с група хора по този въпрос през последните седмици.
Стигнахме до следните две, според нас, основни концепции.
Първо: хората не носят достатъчно шапки.
Второ: проблемът е енергията.
Съществуват енергийни полета които не долавяме.
Някои енергии имат духовно начало и действат на душата.
Както и да е, душата не съществува от самото начало...
както ни учи християнството.
Тя се поражда чрез процеса на регулирано самонаблюдение.
Но рядко се достига до резултат, поради човешкото умение...
да се разсейва от духовните неща поради ежедневните грижи.
Какво казахте за шапките?
Хората не ги носят достатъчно.
Истина ли е?
Разбира се. Продажбата им се е увеличила, но не по анализа...
Като казвате "достатъчно" какво имате предвид?
Мога ли да ви попитам нещо по втората точка,
където казвате, че душата не се развива, защото се разсейваме...
Бяхте ли забелязали тази сграда преди?
Какво?
О, Господи!
Застрахователното дружество Трайно Червено!
Прекъсваме филма, за да се извиним за неочакваната атака...
от страна на спомагателния филм.
За щастие, бяхме подготвени за такава постъпка и...
взимаме спешни мерки.
Благодарим ви.
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 6 ЗАНИКЪТ НА ЖИВОТА
Добър вечер. Представям ви една песничка, написана скоро.
"Не е ли чудесно да си имаш пенис
"Не е ли прекрасно да си имаш чук
"Чудно е да е корав Приказно е да го имаш прав
"От най-малкото пишле до най-дългото свредле
"Тройно наздраве за вашия Тошо или за граф Гошо
"Ура за еднооката змия
"Този змей, тоз приятел на жената и този меч на мечтата
"Може с панделка да украсите Може в чорапче да държите
"Но пред хора не го вадете или на позорен стълб ще се озовете
"И там ще стоите за вековете" Много благодаря.
-Страшно забавна песен. -Страхотно остроумна.
-Много хубава. -Чудесна.
По дяволите! Това е г-н Креозот!
Добър ден, сър, как сме днес?
По-добре.
-По-добре ли? -По-добре кофа. Ще повръщам.
Гастон! Кофа за мосю.
На вас, мосю.
-Мерси, Гастон. -Не съм свършил.
Пардон! Гастон? Хиляда пардон, мосю.
Днес предлагаме на мосю любимия му заешки гювеч.
Огромен заек с богат сос...
от трюфели, аншоа, Гран Марние, бекон и сметана.
Благодаря, Гастон.
Продължавам.
Позволете ми.
Друга кофа за мосю.
И чистачката.
А сега, мосю ще иска ли аперитив...
или ще започне веднага с вечерята?
Имаме следните ордьоври... Извинете.
Мул мариниер, пате де фоа гра, хайвер Белуга, яйца Бенедиктин,
тарт де поаро, познавате я, тази с праз,
жабешки бутчета с бадем или яйца от пъдпъдък.
Това са малки яйчица върху пюре от гъби.
Много деликатни, много вкусни.
Донесете ми от всичко.
Прекрасен избор, мосю.
Как ги искате сервирани? Да смесим всичко в кофа ли?
Да. Яйцата да са отгоре.
-Но разбира се. С пържени яйца. -Не пестете пастета.
Не се безпокойте. Порцията няма да е по-малка...
само защото е смесена с другите гозби.
Лично ще се уверя, че ви слагат двойна дажба.
Какво желаете за пиене?
Да, шест бутилки Шато Латур 1945.
И две гигантски бутилки шампанско.
Добре. И обичайното количество тъмна бира, нали?
Да. Не, момент. За днес само шест чаши.
Надявам се, че мосю не е прекалил снощи.
-Млъкнете! -Добре.
Чистата кофа и чистачката.
-Не сте доволни от храната ли? -Не, превъзходна е.
-Да има нещо в обслужването? -Не, нямаме оплакване.
Просто трябва да тръгваме. Намирам се в тежък момент.
А трябва да хванем влака.
Да, разбира се. Чака ни влакът.
И не бих искала да повърна върху седалките.
-Мадам? -Да си тръгваме ли?
Много добре, мосю. Благодаря. Беше ми приятно да ви видя.
Надявам се, че скоро ще се върнете.
Оревоар, мосю.
О, боже. Стъпих в кофата на мосю.
Нова кофа за мосю!
И може би маркуч.
О, Макс. Какво правиш!
Накрая, мосю, тънка вафличка с мента.
Сър, лекичка е, съвсем тънка.
-Не, по дяволите. Препълнен съм. -Сър.
Само една вафличка.
Нищо друго не мога да погълна. Пълен съм до пръсване.
Махай се.
Сър, само едничка.
-Добре. Само една. -Една единствена, мосю.
Воала!
Бон апети!
Благодаря, мосю, а това е сметката.
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 6Б СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА
Да ти кажа, Мария, понякога се чудя дали ще...
успеем да разберем смисъла на всичко,
работейки на място като това.
Работила съм и на по-лоши места, ако мога така да се изразя.
Наистина ли, Мария?
Да.
Известно време съм работила в Академи Франсез.
До никъде не стигнах.
Работила съм в библиотеката на музея Прадо в Мадрид...
и нищо ново не научих.
Човек си мисли, че ще намери отговор в тази на Конгреса...
или в оксфордските библиотеки, но не е така.
Надявах се да открия напътствие в Британския Музей.
Работех там от сутрин до вечер, изчетох всичките томове,
но нищо не ми казаха за мистерията на живота.
Междувременно стареех и очите ми отслабваха.
Докато си изгубих зрението и артритът ми се влоши.
И ето ме тук, да чистя пода.
Но не съм тъжна,
защото имам чувството, че животът е като игра.
Понякога печелим, друг път губим...
и макар да съм подтисната,
поне не работя при евреи.
Съжалявам.
Не знаех, че при нас работи расистка.
Най-искрено се извинявам. Аз...
Къде отивате? Чакайте, ще ви обясня.
Колкото до мен,
ще ви покажа нещо, за да разберете мнението ми.
-Елате с мен. -Казвах, че...
-Ало! -Елате.
Ало!
Оттук.
Елате. Не се стеснявайте.
Внимавайте по стълбите.
Това ще ви обясни нещата.
Следвайте ме.
След мен.
Елате.
Оттук.
Елате.
Оттук.
Зад мен ли сте?
Наближаваме.
Виждате ли къщата?
Там съм роден.
Исках да ви кажа, че един ден...
майка ми ме сложи в скута си и ми каза:
"Гастон, сине мой.
"Светът е прекрасно място.
"Когато навлезеш там, трябва да обичаш всички.
"Опитай се да направиш хората щастливи,
"да носиш съгласие и разбирателство навсякъде."
Затова станах келнер.
Знам, че не е много философско обяснение.
По дяволите. Мога да живея, както си поискам.
По дяволите.
Оставете ме сам!
СМИСЪЛЪТ НА ЖИВОТА ЧАСТ 7 - СМЪРТ
Този човек ще умре след малко.
Само след минута ще го убият,
защото Артър Джарет е осъден престъпник,
на когото са дали право да избере начина на екзекуцията.
Ето го!
Артър Чарлс Хърбърт Рънси Македам Джарет,
съдебно жури от 12 души ви осъжда...
за вашето тежко престъпление. Обвинен сте в сексуални игри...
в игрален филм.
"Пепелта да стане пепел, прахът да стане прах."
Не издържам повече.
За нищо не ме бива вече.
Искам да сложа край на всичко!
Довиждане! Довиждане!
О, Господи!
О, не!
Какво ще правя? Не мога да живея без него!
-Мамо! -Мамо, къде си?
Татко? Майко?
Майко?
Да?
За градината ли дойдохте?
-Съжалявам много, но... -Аз съм Черния Косач.
Кой сте?
-Черния Косач. -Разбирам.
Аз съм смъртта.
Имаме гости от Америка на вечеря...
-Кой е скъпи? -Г-н Смърт или нещо подобно.
Да окоси тревата ли е дошъл? Засега не ни е нужен.
Здравейте. Не го оставяй навън. Кажи му да влезе.
-Моментът не е удобен. -Влезте. Елате да пийнете нещо.
Елате, хайде.
Трябва да е от селото.
Заповядайте, моля.
Представям ви Хауърд Каценбърг от Филаделфия.
-Съпругата му, Деби. -Здравейте.
А това са Джереми и Фиона Смайт от Портлънд.
Добър вечер.
Представям ви г-н Смърт.
-Скъпи, почерпи г-н Смърт. -Да.
Г-н Смърт е косач.
Черния Косач.
Не е изненадващо при това време.
Значи вие косите тук, така ли, г-н Смърт?
Аз съм Черния Косач.
Само това знае. Ето питието ви, г-н Смърт.
Седнете.
Говорехме за един от ужасните проблеми на третия...
Червено ли предпочитате? Нямаме бира, за съжаление.
Кашкавалът е чудесен.
Не съм от този свят.
Боже Господи!
Аз съм смъртта.
Не е ли забележително?
Говорехме за смъртта преди малко.
Да, питахме се, дали смъртта е наистина краят...
Както казва Хауърд, съпругът ми, или има...
както не обичаме да казваме, "душа" или "дух"...
-Как да се изразим? -Точно така.
Вие не разбирате.
Не, това е очевидно.
-Ще ви кажа нещо, г-н Смърт. -Вие не...
Искам да ви изкажа от името на всички,
че това е уникално преживяване.
-Гледай ти! -Добре че попаднахте тук.
-Мога ли да довърша, моля? -Г-н Смърт, има ли живот отвъд?
-Ако можехте да почакате... -Не искате ли малко шери?
Анджела, искам да го кажа.
-Тишина! -Мога ли да кажа това?
Тишина! Дойдох за вас.
-Искате да кажете... -За да ви отведа.
Това е моята цел.
Аз съм смъртта.
Това развесели вечерята, нали?
Не я виждам така, Джоф. Мисля, че сме пред...
потенциално позитивно преживяване, което може...
Млъкни! Млъкни, американецо.
Вие американците само говорите.
Говорите и говорите и нареждате.
"Да ви кажа нещо" и "Искам да ви кажа".
Сега сте мъртви, млъквайте!
-Мъртви ли? -Мъртви.
-Всичките ли? -Всичките.
Слушай. Нахълтваш тук без покана, чупиш чаши...
и покрай другото ни казваш, че всички сме мъртви.
Помни, че си гост в този дом...
Замълчи!
Вие, англичаните! Толкова сте надути!
И сте без топки.
-Може ли един въпрос? -Кажете.
Как е възможно всички да умрем в един миг?
Заради кремът от сьомга.
Скъпа, консервирана ли беше сьомгата?
Много съм огорчена.
Времето изтече.
След мен.
Последвайте ме.
Само го изпробвах, извинете.
Последвайте ме. Сега.
Елате.
Рибарят ми каза, че рибата е прясна.
Може да се разчита на него.
-Можем ли да си вземем чашите? -Това е идея.
Ей, аз не съм хапнала от крема.
Скъпа, страшно съм разстроен.
Наистина съм разстроен.
Да поднесеш развалена сьомга на вечеря значи социална смърт.
-Да си вземем ли колите? -Защо не?
Това е идея.
Виждам рая.
-Харесва ми тук, скъпа. -И на мен, Марвин.
Здравейте. Добре дошли на небето.
Извинете. Бихте ли се подписали тук, моля?
Благодаря. Има запазена маса за вас в ресторанта.
-За дамите. -Задгробни менти. Благодаря.
-Весела Коледа. -Коледа ли е днес?
Разбира се, мадам, на небето всеки ден е Коледа.
-Как ти се струва? -Чудесно.
Добър вечер, дами и господа.
За мен е чест да бъда с вас тази вечер...
в един прекрасен и задушевен...
и емоционален момент от живота ни.
Песента ми е за вас.
"Коледа е на небето
"Всички деца пеят
"Коледа е на небето
"Бим-бам бият камбаните
"Коледа е на небето
"Пада сняг от небето
"Но е хубаво и топло
"Всички са елегантни и носят вратовръзки
"Коледа е на небето
"Чудни филми дават по телевизията
"Мюзикали всеки час
"Криминални колкото щеш
"Има подаръци за всички
"Има парфюмерии и влакове
"Касетофони Сони
"Най-новите видео-игри
"Коледа е на небето
"Хип-хип-ура
"Всеки ден е Коледа
"Коледа е на небето
"Всеки ден е..."
Това е краят на филма. Ето го смисълът на живота.
Благодаря, Бриджит.
Нищо необикновено. "Бъдете учтиви с другите. Не яжте мазно.
"Прочитайте някоя хубава книга. Разхождайте се.
"Живейте дружно и сговорно с хора от друго верую и нация."
Накрая, ето ви няколко кадри на пениси, напук на цензурата,
надявайки се да оживим дебата, което е единственият начин...
да накараме теле-зависимите да се завърнат по кината.
Семейно забавление ли? Глупости! Те искат мръсотии:
Хора, които се режат с триони.
Бавачки, прободени с игли за плетене от гей политик.
Пазачи, които душат пилета.
Въоръжени театрални критици, които избиват кози мутанти.
Кое е забавното във филмите?
И така, завършваме. Ето музикалната тема.
Лека нощ.
Subtitlеs bу SОFТlТLЕR
Продуцентите благодарят на рибите, участвали във филма.
Надяваме се, че и други риби ще последват примера...
на взелите участие и занапред всички риби на света...
ще заживеят в хармония и разбирателство, ще забравят...
различията си, ще престанат да се ядат помежду си, за по-добро и...
сияйно бъдеще на всички риби и на онези, които ги обичат.