I got a star on my car and one on my chest
A gun on my hip and the right to arrest
I'm the guy who's the boss on this highway
So watch out what you're doin' when you're drivin' my way
If you break the law you'll hear from me I know
I'm working for the state I'm the highway patrol
Well, you know me when you see me 'cause my door's painted white
My sirena screamin' and my flashin' red light
I work all day and I work all night
Just to keep the law and order tryin' to do what's right
If I write you out a ticket
Then you better drive slow
I'm justа doin' my job I'm the highway patrol
The highway patrol
My hours are long and my pay is low
But l'll do my best to keep you drivin' slow
I'm justа doin' my job I'm the highway patrol
Това е Чарли - грижовен баща, честен гражданин...
и 18-годишен ветеран на най-великата крепост на закона в района -
Щатска Полиция Роуд Айланд.
Това е домът на Чарли - скромен като самия него.
Въпреки че живееше близо до водата,
Чарли не беше добър плувец,
както ще разберем малко по-късно в нашата история.
Но нека не избързваме.
Най-добре да се върнем назад и да започнем от самото начало.
Като младеж Чарли винаги е бил самостоятелен.
Той беше най-добрият млад кавалерист
и се срещаше с най-хубавото и най-умното момиче в града.
Тя се казваше Лейла, точно както в песента.
Ммм, Чарли.
Нямаш си представа колко много те обичам.
- Наистина ли? - Наистина.
- И ще останеш с мен при всички случаи? - Разбира се, Чарли.
А ако се наложи да отидем в Арктика и никога да не се върнем вкъщи,
и трябва да ядеш китова мас до края на живота си?
- Би ли останала пак с мен? - Да, ще остана.
- Но се надявам това никога да не се случи. - Аз също.
Когато дойде пролетта,
те се ожениха.
И да Ви кажа,
каква сватба само беше...
Церемонията се контролираше от отец Кен Гъмберт,
а половината Щатска Полиция Роуд Айланд присъстваше.
- Честито, Чарли! - Благодаря Ви, капитане.
- Ооо! - Добре.
- Виж какво имам. - Ооо!
Ето ни и нас.
Ах.
О, извинете ме. Вие хора приемате ли чекове?
Кажи го пак! Ние хората приемаме ли чекове? Искаш да кажеш ние черните?
Не, не, не. Боже, не. Вашата компания.
Не ми давай такова лайняно оправдание! Това си беше расистка обида.
Не, не беше. Аз, аз никога...
Виж какво! Направо ще те улесня.
Защо просто не ми платиш в памук или с една каруца пълна с пъпеши?
Или какво ще кажеш за две кошници пържени пилета?
Щото нали знаеш - как ние черните обожаваме пържени пилета, мистър Чарли.
- Хей, не така. Успокой се! - Какво става тук?
Този тежкар тук не вярва, че негрите могат да работят с чекове.
Чарли, не искам да чувам буквата "н" в нашата къща никога.
Какво? Аз, аз никога не съм казвал нещо расистко.
- Аа, значи това беше за малките хора тогава? - Не!
Мислиш, че понеже съм дребен, можеш да ме пренебрегваш, така ли?
Е, добре приятелче, нека да потанцуваме.
- Ще ти дам един малък урок за ниския център на тежестта. - Какво?
Хей, оу, хей, спри!
Хей! Престанете! Спрете веднага! Сър!
Не ме покровителствай с това лайняно "сър".
- Ооу, хей, това е незаконно.
Спри! О, Боже! Оо!
- О, и продължаваш сега! Така ли? - Чарли!
- Чарли, не го удряй!
Чарли, Чарли, спри! Чарли, спри!
Чарли, Чарли. Хей, хей, я ми дайте да подържа това! Спрете!
Извинете ме, мистър, мм, Джексън!
Ох, спрете! Как, как Ви е първото име?
- Шонте.
Шонте, наистина толкова съжалявам. Извинявам се.
Елате насам! Нека Ви съпроводя до колата Ви.
Аз просто нямам търпение към хора, които съдят за една книга по кориците й.
И не трябва да имате.
Отнася се с мен като с нямо лайно. Искам да кажа, с кой си мисли той, че говори?
Аз съм хабилитиран професор по молекулярна генетика в Браун,
а също и председател на Бостънския филиал на МЕНСА. - Шегувате ли се?
Не. Просто карам тази лимузина във връзка с един социологичен експеримент. Това е.
- Но МЕНСА? Аз съм президент на филиала в Провидънс. - Сериозно?
Точно когато Чарли смяташе, че живота не може да бъде по-сладък,
старият мистър Щъркел се спусна, за да им дойде на посещение.
Момче е!
Ой, момче, ой, ой.
Уау!
Той е толкова - уау!
Хм? Какво?
О, Боже мой, ние сме щастливци. Той си има компания.
Давай! Давай!
Чарли толкова много обичаше момчетата,
че просто не можеше да види истината.
И така продължи да живее със съпругата си, като че ли всичко беше нормално.
Ей, Финеран. Ей, Пич.
- Надявам се, че си донесъл апетита си с теб. - О, да.
- Ах! - Чарли, децата ти изглеждат великолепно.
- Да, наистина ли? Мерси. - А-ха.
Чарли,
нека си остане само между нас,
забелязвал ли си някога, че децата ти имат по-особен тен?
Да, ами -
- моята прабаба е била полуиталианака. - Полуиталианка?
О, да.
Е, вероятно затова косата им е толкова къдрава, а?
Е, и?
- Искам да кажа, че хората имат различни типове коса. - О, да.
Абе, всъщност на къде биеш?
Не, не, просто казвам - ти знаеш -
хайде, Чарли, по дяволите!
Пишките на тези момчета са по-големи от проклетите наденички.
Престани, Финеран! Говориш за моите деца.
- Бях си наумил да те попитам за това. - Финеран!
Ела тук! Твой ред е.
Чарли, не ми обръщай внимание!
Това е просто да се намираме на приказка, нали знаеш?
Хм. Добре.
Има нещо могъщо, което кипи вътре в мен, отче,
и се боя, че някой ден,
ако не направя нещо, ще експлоадирам.
От къде идва тази ярост, синко?
Не знам. От много неща, всъщност.
Например съпругата ми.
Аз я обичам, както никой друг,
но част от мен подозира, че тя ми изневерява.
И аз, аз вероятно ставам параноик,
но имам чувството...
че целия град се смее зад гърба ми.
Чарли, това ти ли си?
В крайна сметка, страховете на Чарли се реализираха.
Толкова съжалявам, Чарли. Наистина съжалявам.
Но трябва да го направя. Аз открих моя душевен другар.
Но...
Мислех, че аз съм твоя душевен другар.
Тц. Ох.
Хайде, краченца. Нека се потъркаляме, бейби.
Не знам какво да кажа.
Предполагам сърцето просто иска каквото сърцето иска.
Чао, Чарли.
Но ти каза, че би яла китова мас.
О, тя ще яде мас, разбира се, веднага щом като освободя палавника.
Интересно е как човек реагира, когато му разбият сърцето.
Някои падат на земята и плачат като деца.
Други, стават и се втурват да изкачват часовникови кули.
Но Чарли Бейлигейтс изглежда не реагира въобще.
Той просто преглътна тежко,
сякаш таблетка за главоболие беше заседнала в гърлото му
и го заключи дълбоко в себе си.
Както можете да си представите, не беше лесно...
за малките Джамаал, Лий Харви и Шонте Младши...
да растят без майка,
но Чарли направи от тази малка къща голям дом, и момчетата процъфтяха.
И нека Ви кажа, те наистина бяха умни.
- Какво строите, приятели? - Самолет, тате.
Чао-чао!
Чао, тате! - Приятна работа!
Чао, тате!
Обичам те, татко!
Where he can't hide from himself...
- Не! Не!
Хей! Спрете! Джамаал, внимавай, в опасност си! Слизай от там!
Не излитай с това нещо!
- How many seas must a white dove sail... - Шонте Младши,
как можеш непрекъснато да ядеш такива боклуци и никога да не напълняваш?
- Нямам представа. Само късмет, предполагам.
...How many times must the cannon balls fly...
- Вярваш ли на неговия глас? - Та това е Гомър Пайл!
...before they're forever banned...
-...The answer, my friend... - Татко, може ли да гледаме Ричард Прайър по HBO?
-...is blowing in the wind.... - Ричард Прайър?
- Моля ти се! - О'кей.
В Африка, обаче, аз отивам навън сред природата. Хоо!
Виждате лъвове и лайна. Говоря за истински лъвове,
не от тези, с които те бъзикат в зоологическата.
Ти се ебаваш с лъвовете, "Хей, лъвчо, мама ти да еба!"
Хвърляш лайна по него. А лъвът "Ъх-ох, ох!"
И така, годините си минаваха една по една.
А момчетата, е, те просто пораснаха.
...да ми тръсне салатата!
Момчетата харесаха "Да ми тръсне салатата? Ха, това пък какво е?"
Да, ами, да ти тръснат салатата...
означава да ти изядат задника със желе или сироп.
Аз предпочитам сироп.
Забавен е майка му стара.
Въпреки че работата на Чарли в полицията започна да куца,
децата се справяха добре.
По дяволите! Не мога да изчисля атомната маса на този шибан деутерон.
Лайна, човече, това са просто лайна.
- Виж. Кажи ми това, кажи ми го! - Какво, бе?
- От какво е направен деутерона? - Ха, от протон и неутрон.
Тогава какво, да го еба, прави този електрон точно тук?
- Мама му, не знам. - Ами, махни го от там тогава!
Окей, значи казваш трябва да събера атомните маси на протона и неутрона, така ли?
- Мм-хм. - Добре, но какво да правя с проклетия електрон?
Мога ли да го сложа ето там?
Енрико Ферми щеше да се преобърне в шибания си ковчег, ако чуеше такава глупост.
Тоест, той щеше да си завърти задника точно в лицето ти. Не би дал да го чукат.
Ей, Джамаал, ей, отпусни малко нашия човек.
Виж к'во, аз просто се опитвам да му помогна да не изглежда глупав, ясно ли е?
А той продължава да ми задава такива въпроси, че хората да си помислят, че е тъпанар.
- Аз не съм тъпанар. - Здравейте, приятели.
- Здрасти, тате. - Хей, татко как я караш?
- Какви са тия вълнения тук? - Само училищни лайна и лайна.
- Как е моето малко момче? - Бори се. Тази квантова физика ме побърква.
- Ако не се стегна, пак ще получа две плюс. - О, тогава ще има бой.
Човече, тоя е прост като матрос, той си мисли, че интеграл е някой император.
- Зарежи го, бе! - Ами, ти пък мислиш, че полипептид е някоя шибана паста за зъби.
Ооо, аз се махам от тук. Иначе ще ми се подпали шапката.
Целувки.
Мм, татко.
- Ще се видим по-късно. - Обичам те! Добре.
Да, Чарли всяваше огромен респект вкъщи,
но навън - ами, това е друга история.
Здрасти, Ед.
Чарли.
Ед, кажи, видял ли си къде е отишъл днешния ми вестник?
Аха, жена ми го взе.
Ааа, би ли и казал да го хвърли в предверието, когато свърши?
Не можеш ли да си вземеш друг в работата?
Даа, аз... предполагам, че мога.
I'd like that
If we could cycle down some lane
I'd like that
If we could ride into the rain
No mess getting wet
I'd be your Albert
If you'd be Victoria
Ha, ha We'd laugh because
Each drop would make me grow up really high
Really high like a really high thing say a sun flower
- Ей, Чарли. - Ей, Джордж, Хърб.
- Здрасти, Чарли. - Как сте, приятели?
- Здрасти, Чарли. - Слушай, Дик, аз...
Хей, момчета, ела да видите какви балкони.
Уоу!
О, да, това ми харесва.
Изглеждат като цепелини на състезание.
- Да бе, двойка Хинденбърги, а? - Ох, майко природо!
Хайде, момчета, успокойте се! Тя е майка.
"Тя е майка."
- Тя не е моя майка. - Тя е сладка мама.
- Ще се накендзам от смях! - "Тя е майка."
Да, това е страшно. Ох.
Слушай, ъъ, Дик! Съжалявам, ъъ, че те безпокоя така,
но, ъъ, т-т-твоята кола ще бъде преместена.
Добре Чарли, окей.
Трябва да го направя в близките десетина петнадесет минути.
Знаеш, че мразя да съм педант, Дик,
но, ъъ, според закона не можеш да паркираш тук за повече от един час,
а ти си тук
вече три дни.
Добре, добре, законът си е закон.
Ще я паркираш ли зад зеленчуковия магазин, Чарли?
Да, разбира се.
- Това ли е? - Има една стара поговорка.
- Щраусът с глава в пясъка, е лош полицай. - Извинете.
Та, ако не можете да се справите със собствените си проблеми,
е, значи трудно ще решите чуждите. - Сладурче.
Сладурче? Това е опасно.
Не искаш ли да се преместиш на тротоара, по-далеч от колите?
Баща ми казва, че ти си мухльо и не трябва да те слушам.
Е, баща ти си има право на мнение,
но аз съм представител на закона и имам правото...
- Абе, я се шибай! - Внимавай с приказките, девойче!
Благодаря, приятен ден.
- Извинете. Чарли! Ей!
Имаш ли нещо против да мина преди теб? Много бързам. Окей?
- О, да, разбира се, давай. - Кукличка си.
- А! - Деца, насам! Хайде!
Не ви ли казах да седите край мен? Спри! Остави това долу!
Nyah, nyah, nyah-nyah-nyah We're gonna rock you
"VagiClean", а? Какво става, скъпа?
Малко повече сиренце в дупката?
- Извинете ме. - Не се извинявай!
Това няма етикетче с цената.
Проверка на цената на "VagiClean", каса номер 5.
Повтарям. Проверка на цената на "VagiClean", каса номер 5. Това е "VagiClean".
Имаме клиент с плесенясала гъба. Тя меси самун хляб,
но мисля, че тестото е вкиснало.
Обърнете внимание на това!
Хей, човече, чу ли последните новини?
Синът ми, Били, взе главната роля в училищния мюзикъл.
Е, предполагам, че му харесва да бъде петел.
I'm basically no good.
Още ли искаш да скачаш на въже на улицата?
Ще кажа на татко, Чарли!
Грешен отговор. И името ми е Ханк, шибанячке.
And l'm not fit to touch
The hem of your garment
And no, no
I'm not fit to touch
The hem of your garment
Заповядай, Дик.
Паркирах я вместо теб. Между другото,
фаровете ти не работят.
Yeah
Oh, no
All right
- Мммм, това изглежда добре. - Заповядайте, полковник.
Много добре, Малкълм. Благодаря.
Полковник, имаме проблем. Нещо е станало с Чарли.
Едно-X до 112. - 112 слуша.
Разбира се, нищо не пише за подобни неща...
в устава на Щатска Полиция Роуд Айлънд,
така че го пратиха в Бостън на преглед при високо квалифицирани специалисти.
Те бързо дефинираха проблема.
На теб нещо ти хлопа.
А?
- Докторите откриха, че имаш раздвоена личност - Шизофреник.
- Аз, аз нищо не си спомням. - Това е защото...
според този доклад, не си бил ти този, на който се е случило.
- Бил е дргугият. - Ханк.
- А? - Каза, че той се казва Ханк.
- И очевидно Ханк се опитва да излезе. - Опитва се да излезе?
Какво имаш предвид "да излезе"? Как въобще е влязъл?
- Ти си го създал. - Като не си се борил с проблемите си, Чарли.
От тогава...
Е, ти знаеш, че избягваше конфликтите.
- Но този тип вътре... - Ханк. -... не прави така.
Докторите смятат, че си създал този характер от необходимост.
Ти никога не си се защитавал.
Чарли,
защо не си взе отпуск, когато Лейла те напусна?
Защо да си взимам? Ти знаеш.
Искам да кажа, че всеки ден в тази страна жени изоставят съпрузите си.
Няма реална причина да не ходя на работа.
Тоест, това не е като да имаш настинка.
Взел ли си си лекарствата, Чарли?
М-хм.
Но аз наистина не съм луд.
А от тях ми изсъхва устата.
Все пак трябва да ги взимаш. Д-р Рабиновиц ни увери...
че ако го правиш, всичко ще е наред.
Това са куп глупости.
Не е чудно, че сте най-малкият щат. Малко ум, малък щат.
Даже не трябва да сте щат. Трябва да бъдете квартал Роуд Айлънд.
- Както кажеш. - Би ли свалил тези проклети неща, ако обичаш?
И престани да ми зяпаш задника!
Причард, какво става тук?
Ами, полковник, това е Уотърс, Айрин П.
Спрях я за счупени задни фарове на 95-та. Направих проверка.
Има висящо дело в Ню Йорк.
- Катастрофа и бягство? - Точно така. Раненият пешеходец е подал иск.
Ооо, може и да си го спомня. Та това е абсурдно.
- Аз никога не съм участвала в злополука. През целия ми живот.
Е, аз току що говорих по телефона с пътната полиция в Ню Йорк.
Изглежда те не мислят, че това е абсурдно.
Виж - как ще се разберем...
Била ли сте в Масина, Ню Йорк, миналия петък, втори май?
Ами, да, аз живея там, но не съм имала инциденти.
Просто пътувам до Блок Айлънд, за да видя сестра ми.
Изглеждаш ми готин тип. Няма ли начин да разрешим проблема по имейл?
За съжаление, мис Уотърс, аз не съм единствения, когото трябва да убеждавате.
Ако има някаква грешка, трябва да я изчистите в Масина.
Моля? Окей, чакай.
Заради нечия грешка аз трябва да се кача на колата...
и да карам обратно до Ню Йорк?
Не, мадам.
Един от нашите кавалеристи ще ви ескортира до там.
- Хей, Холивуд, изключи шибания си телефон!
- Да? - Ти си задник.
О, здравей, Айрин. Какво съм направил сега?
Слушай, седя в един полицейския участък някъде в Роуд Айлънд,
а те ще се ме карат обратно в Масина, заради някакви фалшиви обвинения.
- Звучи ли ти познато? - Е, е, е, успокой се.
- Нямам представа за какво говориш. - Дики!
Спри това лайно!
Слушаш ли ме? Всичко свърши, Дики. Свърши.
Така че, моля те, престани да ме замесваш,
и се обади на твоите приятелчета да ме оставят на мира, ясно ли е?
Виж, аз имам приятели тук.
Ако ти трябва помощ - ще ти помогна.
Само ми дай подробностите. И аз ще разбера истината. Така бива ли?
Масина, Ню Йорк? Човече, проклетия, та това е почти до Канада.
Знам, знам. Тоа не е моя идея.
Аз трябва да оставя това момиче на север, а после полковника ми нареди да си взема едноседмичен отпуск.
Защо цяла седмица? Та, това е ебати дългото време.
Ами, той иска да си почина, докато свикна с лекарствата.
Е, хайде, няма защо да се притесняваш за нас, татко. Ние сме вече големи.
Тези двамата ебачи ще пазаруват, а аз ще готвя.
Човече, ти ли ще готвиш? Та ти мислиш, че говеждото месо се нарязва като ти духат със зъби.
Тогава Шонте Младши ще стане по-малко от 150 кг. Заеби!
- Това не би могло да се случи. Окей, момчета. - Не, не тръгвай!
Аз съм тук до утре сутринта. Знаете правилата, когато ме няма: никакви курви след 11:00.
- Добре, тате! - Да, човече.
- Чао, татко! - Обичам те, тате!
Коя по дяволите е тази Айрин, все пак?
Тя работеше за мен през последните няколко години.
Наех я да ми бъде главен управител на игрището за голф.
- Сближихме се. - Не, ти си сглупил.
За любовта на едно лайно рискуваш да те обесят, Дики. А и мен също.
- Какво знае тя? - Може да е подочула някой работи.
Да, добре, ще разберем.
Искът е подписан от мъж на име Петерсън.
Той е от АЗОС.
АЗОС? Мислех, че те са ни в джоба.
Е, не всички.
Въпреки че Чарли не можеше въобще да се съгласи с началството,
той направи каквото му наредиха.
- Внимателно по пътя, Чарли! - Окей, полковник.
- Държите ли се, мадам? - Да.
Чарли се нуждае точно от такъв отпуск.
Обзалагам се, че като се върне ще е нов човек.
Ако му позволим да се върне.
Какво имаш предвид?
Ами, искам да кажа, че той стана голяма отговорност.
Може да се наложи да го освободим.
Да го освободим? Но, но, капитане, полицейската работа е целият живот на Чарли.
Знам, знам, по дяволите. Знам.
I found you sittin' on a suit case cryin'
It's a great time of year to ride,
Long as you don't mind one or two bugs.
I laugh out loud 'cause it's the one thing
I hadn't been trying
The train came in breathless The passengers restless
She said Baby you'll never change
You gotta get gone You gotta get goin'
The world ain't slowin' down for no one
It's a carnival callin'out to you
It sounds like a song lt hits you like scripture
Момче, не можеш да надбягаш пътя!
Weren't you the kid who just climbed on the merry-go-round
Hey look the world ain't slowin' down
- Хей, хей! - О, не!
О, Боже мой.
Тези проклети камионджии.
Мислиш ли, че биха извикали някой да разчисти това.
Бедното. Това е ужасно.
Като я гледам тук е от скоро.
Ами, съмнявам се, че ще можем да я поместим, но трябва да опитаме.
Ще вземеш ли онзи край? Само леко побутни!
- Наистина ли? - Да, да, трябва да опитаме.
- Окей? Давай! - Окей.
- Само, само бутни силно колкото можеш. - Да, добре.
- Исусе! Оу! - Oх!
- Окей, ти само... - О, още е жива.
- Стой там! Аз ще се погрижа. - Боже, това е ужасно.
- Оо. Сега, не, не гледай, ясно ли е? - Добре.
Е, старо момиче, страданията ти свършиха.
Но не винаги е лесно да свършиш работата на майката природа.
Ох. Можеш ли да повярваш?
- Не това е...
- О, Боже мой!
- О, Господи!
Боже! Какво по дяволите става с теб?
Умри!
Хайде! Хайде, момичето ми!
- Хайде към най-зелените пасбища! Хайде!
Освободиха невероятно място за теб в рая.
- Хайде! Помогни ми! Направи нещо! - Но...
- Аз не... - Давай!
Давай!
Еее, беше трудно,
но мисля, че направихме това, което трябва.
Патрулна кола, да. Благодаря.
- Мога ли да ви помогна? - Да, аз съм офицер Бейлигейтс от Роуд Айлънд.
Водя ви вашия арестант, мис Айрин Уотърс.
- Добре. Ще им кажа, че сте дошли. - Оки-коки.
- За какво е това? - А?
Оо, това са глупости.
Трябва да взимам по едно на всеки шест часа или ми става весело. Нищо особено.
- Каква е болестта?
Напреднала самоизмамна шизофрения с неволна нарцистична ярост.
А-ха.
Чувстваш ли гъза си скован?
Не, но устата ми става като от памук.
- Имах предвид от пътуването. - О, не, не.
През годините вече се е начукал и свикнах.
Мис Уотърс, казвам се Петерсън.
Това е моят партньор, агент Бошан.
Ние сме от следственият отдел на Агенцията за защита на околната среда.
- АЗОС? - Да.
Какво съм ударила? Плешивоглав орел?
Ще ви обясним, госпожо,
но сега ще ви помолим да дойдете с нас.
- Ама, защо не ми обясните сега? - Ами, госпожо,
ние използвахме вашия случай с катастрофата и бягството, за да ви проследим.
- Да ме проследите за какво? - Агент Бошан?
Искам да ви напомня отново, че нашият участък е на ваше разположение.
Вие сте добре дошли да използвате която и да е от нашите стаи за разпит.
Оценяваме това, лейтенант Джърк.
Добре. Ами, ако има нещо...
О, извинете ме.
Ще пийна една вода.
Ах! Така, ако мога...
само да получа един подпис тука и си тръгвам.
Добре.
Е, мис Уотърс, късмет.
Надявам се всичко ще се нареди, както желаете.
Мерси много, Чарли.
Не съм направила нищо нередно и вие го знаете много добре.
А какво ще кажеш за марихуаната, която си оставила в апартамента, преди да напуснеш?
Е, добре, пуших малко трева. Това престъпление ли е?
А-ха.
Както и съучастието в подкупи, незаконно присвояване,
изнудване и криене на доходи.
- За какво говорите? - Името Дики Търман говори ли ви нещо?
Неговата компания, Седър Криик Лимитид,
е под тайно наблюдение повече от 18 месеца.
Какво общо имам аз? Поставих няколко чима на игрището за голф на Дики. И какво?
Кажете ми - голямо нещо като Седър Криик Голф Клуб -
как успяхте да получите работа като управител на игрището?
По принцип, оня тип, Тедески или Тедеско,
беше нает преди мен, но той умря.
Сърдечни проблеми или нещо такова.
Федералните смятаха, че Айрин знае...
повече отколкото тя мислеше, че знае
и животът й беше в опасност.
Те й обясниха, че всичко е ставало под носа й -
източване на държавни агенции, заплахи към всеки, който се изпречи на пътя.
А сърдечният удар на нейния предшественик?
Ами, това беше наречено хладнокръвно убийство.
О, човече.
Ще ме извините ли?
Момчето с пицата.
- Колко? - Това е 13.95.
О, кучи сине!
Добре, че Чарли й каза...
къде ще отседне.
Чарли?
Айрин излъга на рецепцията, за да й дадат ключ и влезе вътре.
Чарли.
- Чарли, какво става тук? - Хм? Айрин?
Айрин, аз само, мм, аз щях да, мм, чета досието ти...
и се опитвах да намеря вратичка в закона.
Твоите устни напукаха ли се, както моите от дългото пътуване?
Няма значение. Трябва да ми помогнеш!
Имаше стрелба и агентите са мъртви.
- Мъртви? - Да, но търсеха мен, Чарли.
О, Боже. Виж, това е работа на Дики. Знам го.
- Сега какво ще правим? - Ще се обадим в полицията.
Какво? Не, не може да направиш това!
Тези момчета са в задния джоб на Дики. Затова дойдох при теб.
Не, недей!
Хей, това е сериозно. Ти нямаш...
Аз се махм от тук.
Хей, почакай! Не прави това! Хайде, успокой се! Остави ме да помисля за секунда! Окей?
Мисли другаде, Чарли! Това е първото място, където ще ме търсят.
По дяволите!
- И така, къде ще ходим все пак? - Ще видиш!
Те офейкаха набързо,
а после Чарли проведе два телефонни разговора.
Айрин, успокой се сега.
- Чарли? - Не се безпокой! Аз ще се погрижа.
- Хей. - Добра работа, Бейлигейтс.
- Мерси. - Съжалявам, че трябваще да се срещнем толкова далече.
Не, няма проблеми. Нормално е.
Бедното момиче е малко параноичка. Точно като децата ми.
Изведнъж им дойде на главата, че полицайте са лошите момчета.
Слушай, не знам какво става, но не съм казала на федералните нищо.
Дики ми каза, че имаш акъл в главата, а?
Защо, по дяволите, се върна при този идиот?
Остави пищова, тъпако! Всичко е записано на видео.
- За какво говориш? - На мотора има камера.
Трудно е да уцелиш подвижна мишена, нали?
Печеля. Добър ход.
Влизай в колата!
Хайде, хайде, хайде!
Би ли ми казал, по дяволите, какво мислеше, че правиш там преди малко?
Да повикаш това ченге беше невероятна глупост.
Не насилвай емоционалния си коефициент, сладурче!
Страхливото пиле е танцът на Чарли.
Аз танцувам само танго.
Както можете да си представите, трябваше да има обяснение.
Затова Ханк, както се наричаше самият той,
намери спокойно местенце и обясни цялата бъркотия.
Окей, значи казваш, че ти не си Чарли.
Хайде сега, нали видя Чарли в действие. Човекът е като хартиена фигурка.
Той е под напрежение. Когато всичко е напечено, той е като агне печено.
Добре, чекай, чекай малко! Можеш ли само...
Много е просто.
Чарли е мишокът, който се крие в мазето.
А аз съм плъхът, който знае къде да намери сиренето.
Името ми е Ханк - Ханк Евънс.
- За малките момиченца. - Значи е истина.
- Чарли е шизофреник. - Не мога да знам.
Аз не му се бъркам в работата, той не се бърка в моята.
Виж!
Това, че съм като скала, не значи, че съм направен от камък.
Чувствам, че се страхуваш.
Усещам го като статично електричество около моето сърдечно радио.
Ханк? Ханк.
Аз наистина, наистина оценявам твоята помощ,
но няма ли някакъв начин, по който можем...
да върнем Чарли сега тук?
Няма проблеми.
Само се качи на оня стълб, ей там, и се изпикай на електрическите жици.
Виж, не съм тук, за да си играем на домино. Аз съм тук, за да ти спася живота.
Но ако ще правя това, ми е нужно пълнo доверие.
Окей.
- Това звучи добре, захарче. - Ханк, не ме наричай така!
Човече, как по дяволите могат да наричат Плутон планета?
Коя шибана планета има елиптична орбита?
Абе, в тая лайняна глупост няма никаква логика.
Да го еба! Този шибаняк Винс Фостър е бил убит. Казах ли ви!
Ще престанеш ли да ровиш в проклетите файлове на Пентагона?
Няма никакво значение кой крастав политик са убили. Просто се захващай с ученето.
- Човече, татко какво ти каза относно шпионирането, а? - Лайняна история, да.
Продължаваш ли да се ебаваш така, забрави за университета в Йейл.
Ще си останеш със шибаняците в Станфорд.
Кур, братче, ти ще си късметлия ако те приемат в Дюк с тези 1430 точки на S.A.T.
- Да те еба, знаеш че бях грипав тогава. - Грипав - кога ме цунеш отзад.
Имаше аневризъм, когато изкара 1430 точки.
- Аневризъм? Човече, говориш пълни глупости.
Гледай сега, братче? Това сигурно е някоя от путките на Плейбой.
- Вдигай си задника и отворяй вратата, човече! - Отвори вратата!
- Не се ебавай с мен! - Махни ми се от пътя! И дай малко от отя чипс!
Хей, капитане.
- Приятели. - Какво, да го еба, става, човече?
- Това е агент Енисели. - Господа.
- Какво се е случило, капитане? - Имаме проблем.
Стягайте си багажа!
- Ние сме заредени и готови. - Супер.
- Имаме достатъчно запаси, за да изкараме над 72 часа.
Ах, да те еба.
Nyah, nyah, nyah-nyah-nyah We're gonna rock you
Хей, блатен червей.
Да, на теб говоря, боклук такъв.
Вдигни си фаса или трябва да го залепя на върха на обувката си...
и да го забуча в дебелия ти задник, пъпчиво копеле?
Хей, човече, успокой се! Това е само една цигара.
О, да? Ами това е само един юмрук.
Но почна ли да го пускам наоколо, ще настане страшна бъркотия.
Нека потанцуваме!
Хей, хей!
Да изритаме лайната от задника на този ненормалник!
Чакайте, чакайте! Той е шизофреник.
Какво му е, по дяволите?
Какво стана, все пак?
Да, Чарли получи няколко контузии за сметка на поведението на Ханк.
Но като изключим кръвта в урината, външно изглеждаше що годе добре.
Съжалявам, че трябваше да срещнете Ханк, мис Уотърс!
А мислех, че аз съм лош. Тоя човек има сериозни проблеми.
Той ни спаси живота.
Във всеки случай Ханк има супер идея.
- Той смята, че може би... - Ооо, ти Ханк ли ще слушаш?
Я погледни какво ми причини. Ти какво мислиш?
Този тип е неконтролируем.
Знаеш ли какво мисля, че трябва да направим?
Смятам, че трябва да се обърнем към друг отдел и да им разкажем цялата история.
Не много умно, Чарли. Не знаем до къде се простират връзките на Дики.
Ами, тогава знаеш ли какво ?
Мисля, че е време да повикаме най-добрата изпълнителна власт в страната:
кавалеристите от Щатска Полиция Роуд Айлънд!
Наистина ли мислиш, че федералните нямат вече човек там?
Ще ни хванат до десет минути.
А и те са хората, които почти не ме убиха на онова място.
Окей. И какъв беше гениалният план?
Той смята, че трябва да намерим някоя колибка, където можем да се скрием за известно време
О, да? А вода и храна?
Той вече приготви в запасите. В багажника са.
- Това са запасите? - М-хм.
Да, имал е план, разбира се.
Това ли е? Това ли е всичко, което е взел?
О, не, има още.
Въже, лопата,
торбичка с вар и стрелички за дартс на открито.
Аз съм Кристина Ди Карло на живо от Клинтън Каунти, Ню Йорк,
където продължава издирването на Чарли Бейлигейтс - кавалерист от полицията в Роуд Айлънд
... отговорен за смъртта на агент от АЗОС
- и за отвличането на Айрин Уотърс. - Това са глупости!
Баща ми не е убивал никой и не е отвличал никаква гологъза курва!
Баща Ви е болен, психически. Получил е нещо като авария. Това е което знаем.
Важното е да го открием, преди някой да пострада, включително самият той.
Хайде бе, никой няма да пострада.
Разбира се. Баща ни не би наранил и шибана мушичка.
Не, той се цели в по-големи неща.
Току що научихме, че е изстрелял шест патрона в главата на една крава.
Бедното животно е щастливо, че е живо.
Добре, виж, да речем, че той има проблем - който ние нямаме.
- Все пак, той взимаше някакви лекарства. - Оставил е хапчетата в хотела.
- Проклятие! - Там е оставил и здравия си разум.
Аз го видях лично. Човекът е по-луд от пощръклял нерез.
В-в-виж. Едно нещо не разбирам, лейтенант.
Ако баща ми е толкова ненормален, как си успял да оцелееш, а?
Да бе, к'ъв си ти да те еба, сержант Йорк, че се опитваш да разчувстваш германците?
Баща Ви е офицер от полицията и ме помоли да дойда сам. Откъде да знам, че е шантав?
- Абе, баща ни не е шантав! - Той може да има...
напреднала самоизмамна шизофрения с неволна нарцистична ярост,
но е много мил човек!
Motherfuckin' robot Motherfuckin' robot
Ооо, как е ченгето? Кажи ми какво става!
Стой далеч от мен, Чарли! Знам твоите планове. Видях и така наречените запаси.
О, това ли?
Аз нямяше просто да го натъпча вътре, разбираш ли.
А щях да го лубрицирам...
и лекичко да го вкарвам, инч по инч, като истински джентълмен.
Говорех за лопатата и торбичката с вар.
Лопата и вар?
Благодаря!
- Отдавна не съм се смял така. - Какво е толкова смешно?
- Ние се движим с опасна кола. - Е?
Това нещо принадлежи на лошото ченге.
Мислиш ли, че е искал да ни убие?
Ох.
Айрин реши, че трябва да се върнат обратно в Роуд Айлънд,
но Ханк първо имаше идея.
- Сигурен ли си за това? - Шегуваш ли се?
Всяко ченге на изток от Мисисипи ще търси тази кола.
По-сигурно е да се движим транзит. Готова ли си? На девет.
1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9.
I can't keep up with you no more
And you treat me like it's a sin
For you to let me in
Е, сега няма да ни проследят чрез тази кола.
- Мерси за ръкоплясканията. - Моля.
- Радвам се, че най-накрая сме на едно мнение. - Аз също.
Ооо! Добре ли си?
Да, супер съм.
Помислих, че ще паднеш от ръба.
Благодаря!
- Знаеш ли, мисля че си много специален човек. - Мерси.
Надявам се, че ще се опознаем по-добре.
Да, аз също.
Гълташ ли?
Разбрах. Ще я караме по-кротко.
- Хей! - Да?
Случайно да си намерила някой портфейл в блъсканицата?
Шегуваш ли се?
Е, и каква е твоята история? От къде си ?
О, отвсякъде.
Всезнаеща, а? Обичам това в жените.
Всъщност съм родом от Тексас. От квартал средна класа.
След училище се преместих в Ню Йорк, защото ми беше писнало да...
Нека да позная! Всички в града ти казваха, че хващаш окото и ставаш за един път,
и ти реши да станеш супер модел.
А когато пристигна в голямата ябълка, се отнесоха с теб като с червей.
И така ти натрупа малко кила и започна да се наричаш актриса.
- Е, не. - Ш-ш-шт!
За съжаление, не може да стигнеш далече без талант,
и съвсем скоро единствената светлина, която виждаше беше тази...
която те заслепяваше, когато отваряше вратата на хладилника.
Затова се захвана с глупава работа и започна да висиш по улиците и тротоарите,
оглеждайки се за някой пенсионер с мързеливо махало...
и размахващ бяло знаме пред лицето на собствената ти ненавист.
Прав ли съм?
Никога не съм ходила в Ню Йорк. Отидох по-нагоре до Корнел.
А после взех дипломата си за мениджър в Юмас.
И тогава станах управител на игрище за голф.
И тези, вярваш или не, са единствено мои.
Забелязах, че се храниш хаотично и с к'вото хванеш.
- Не се храня безразборно. - Както кажеш, сламко.
- Опа-а! - Долу лапите, Ханк.
- Хей! Мамо!
Това наистина е хубаво, Ханк. Начин да си запазиш долния характер.
Това е оцеляване в този момент.
Хей, знам как да вкараме малко калории. Удари ме.
- Какво? - Удари ме в лицето.
- Защо? - Ще извикам големия шеф
и ще му кажа, че съм се пребил на паркинга.
Той ще ме накара да замълча с няколко стотачки.
Те нямат нужда от такива разправии на Шугар Маунтин. Хайде, ритни ме по главата.
Това е тъпо, Ханк.
И к'во, имаш ли по-добра идея? Хайде стига.
- Няма да стане. - О да-а, ще стане, но трябва да ме разтърсиш.
Само не ми казвай едно от онези момичешки глупости "Не мога да счупя и нокът".
Тоя пич просто трябва да ме погледне в лицето и само...
Е, шутът в лицето не проработи според плана
и това само остави Чарли малко повече замаян.
- Как ти е носът? - Слушай!
- Наистина съжалявам Чарли. - Ще го преживея.
Имам предвид, че трябва да си ядосан. Просто си изпуснах ритника в лицето ти.
- Хей, случва се.
- Имаш страхотно виждане за живота,Чарли.
Знаеш нали? Това е дарба.
Да, ама не знам дали началството ще се съгласи.
- Те мислят, че това е мой проблем. - Какво?
О, че аз нарочно съм изкривил сетивата си...
...за да направя реалността по-приятна.
О, като че чуваш само това, което искаш да чуеш?
Мерси. Обичам да съм с къса коса, особено през лятото.
Как така не мога да се отърва лесно, от мъж като теб Чарли, а?
Понякога мисля, че има нещо във външността ми, което привлича мъжете задници.
Това е лудост. Ти си много специално момиче, Айрин. Погледни се!
Ти си толкова земен човек.
Искам да кажа, погледни си косата.
Все едно, че изобщо не ти пука, нали?
И кожата ти е толкова естествена. Ти просто я излагаш без да се притесняваш.
Ти не се страхуваш от недостатъците ти. Имаш кривогледство,
а лицето ти е набръчкано, все едно току що си смукала лимон,
но си го изпънала.
Мислиш ли си това, което си мисля и аз?
О, не.
О, да.
- Хайде!
- Но не знам дали ще мога! - О да, ти можеш!
Хората използват едва 10 процента от потенциала си.
Трябва да се наведеш за това малко нещо.
Ето на! Вече го достигаш!
Аз вярвам в теб!
Не ме предавай сега!
По-лесно беше отколкото си мислех! Хайде!
Давай, Чарли, давай!
Можеш да го направиш! Хайде, Чарли!
Изполвай повече от потенциала си!
Хайде, Чарли! Давай!
- Хайде, скачай! Скачай! - Какво?
Какво?
Скачай от влака!
Ох!
Айрин?
- Хайде, стига си се мотала!
Започнах да мисля за това. Лоша идея.
Влаковете са първото място, където ще търсят.
О, хайде стига!
Проверихме всички главни закусвални и бензиностанции по продължение на магистралата.
- Няма и помен от тях. - Щатската магистрала?
Нека те попитам, човече. Щастлива ли е старата ти жена?
Моята "стара жена" ?
Да, пикльо, защото ако твоето чукане е като полицейската ти работа,
няма да можеш да наебеш и 6 килограмова путка.
Мери си приказките.
- Какво се мъчите да направите? - Скивайте сега.
Първо татенцето няма да тръгне по пътищата...
където всички скапани ченгета като вас, ще го търсят.
и второ, шибани копелета, той не яде бърза закуска.
О'кей, имам 3 долара и монети.
- Ти колко имаш? - Ъ-ъ-ъ, шест кинта.
- Нека да се кача горе да поръчам, за да можем да се измъкнем. - О'кей.
Искам сандвич с пилешки гърди, без кожа, на тостер.
You make me dizzy, running circles in my head
One of these days
I'll chase you down
Well, look who's going crazy now
We're face to face, my friend
Better get out, better get out
Какво започваш пак, шибаняко?
Искаш да ме предизвикаш ли? Просто вземи гранатата и дръпни халката, глупако.
Аз отговарям за земетръса, а ти ще бъдеш виновен.
Хей, какъв ти е проблема, момче?
Ти не се бъркай. Това е между мен и хлапето.
- Хей, престанете! - Той започна пръв.
Толкова много съжалявам. Извинявам се от негово име.
- Той страдаше много затова... - Тук съм, на четири очи. Да вървим.
О, горкото бебче. Трябваше да позволи на баща си, да води битката си за него.
- Той е задник.
Как е хавата, момчета?
Ханк, предполагам?
- Липсвах ли ти? - Защо просто не вземеш да върнеш Чарли веднага тук?
- Най-после нещата станаха цивилизовани. - Слушай, Покахонтас,
ако не си допреш ухото до земята, никога няма да чуеш като идват бизоните.
Виж сега, не знам к'во значи това, о'кей?
Значи, че или ще изготви добър план за битка,
или стария Ханк ще трябва да превземе форт Чарли за добро.
За себе си ли говориш в четвърто лице?
- Мили боже! Това е огромна бяла мечка. - Ханк.
Какво? Майтапя се с пича.
Внасям малко светлина в живота му. Внимавай, ще сгафиш!
Вие искате ли да видите менюто?
Не, благодаря. Вече поръчахме.
- Е това беше. - Хей, хей, хей.
- Почакайте малко, бели цицки. Пропуснах ли нещо? - Не ми пробутвай тия боклуци!
Това, дето току що направи с хлапето, беше ужасно.
Видя ли му физиономията на лицето?
Изглеждаше като малко хлапе, това е всичко.
Той беше наранен и обиден.
Е, не съм съгласен. Но защо да спекулираме?
- Хей, Млечко... - Хей! Не, не, не!
- Ханк, недей! - Хайде, бяло зайче! Донеси тук белия си задник!
Хайде! Хоп, хоп, троп.
Виж сега, ъъ,
обиди ли се по някакъв начин от нашето социално взаимодействие?
Д-да. Всъщност се обидих.
От кое точно? От бялата мечка ли?
Всъщност, нарани ме всичко, което казахте, сър.
Ох!
Съйалявам!
Наистина съжалявам!
Добре ли си?
Нямаш си представа какво е да
прекараш всичките тези години, хванат в капана на вежливостта -
завързан и със запушена уста.
Един тъмен и мълчалив свят, където не расте нищо освен гняв.
И всичко, заради някакъв си миловиден демон, за който той се ожени...
I aced up her boots and did a Nancy Sinatra on him.
Чарли е имал съпруга?
И то каква.
Аз бях голяма част от неговата личност тогава.
Но когато тя го напусна, Чарли се вдърви...
и аз преминах в нелегалност.
Е,
ако ти си бил толкова голяма част от личността,
значи тя те е напуснала и теб.
Истина е.
Тя ни напусна.
- Аз я обичах. - Oх!
Защо тя направи така?
Аз не съм лош човек.
Да, да. Ти не си лош.
Не си лош.
Чуваш ли ме, а?
Ти си добър човек.
Наистина ли мислиш така?
Да, започвам да го мисля.
- Знаеш ли какво ще направя? - Хм?
Ще се реванширам пред Чарли.
Ще се реванширам и пред този сладур вътре.
Мм...
Мм, Ханк? Ханк.
Агент Бошан. Късметлии сме.
Забелязани са да напускат ресторант за здравословна храна на 100 мили югоизточно от тук.
- Петнадест минути. - Хванах ме ги.
Заобиколени са от 150 полицай?
Да летим.
I hear you are singing a song of the past
I see no tears
Би ли му казала, моля те, да спре това!
Чарли, ти ли си?
Хей, носът ми.
Носът ми е оправен.
Ами.
Това не е ли чудесно?
Как е станало това?
Ами, мм,
Ханк искаше да направи нещо хубаво за теб...
и той настоя да..., ами,
да отидем на пластичен хирург.
Какво каза? Пластичен хир...
- Пластичен хирург ли каза? - М-хм.
О, Боже мой. К-каво... О! Какво е това?
Какво е това? Какво е...
Какво е това?
Ханк смяташе, че имаш един вид слаба брадичка, така...
Какво?
Аз харесвам брадичката си. Аз, аз имам...
Аз харесвам брадичката си.
Тя е моя! Тя е моя! Моя е! Как платихте за това?
Аз му заех малко пари.
Кой си ти, по дяволите?
Това съм аз, Млечко.
Кой, да му се не види, е Млечко? И какво прави тук?
Ъъ, Айрин има много доброжелатели...
които искат да я видят в незнаен гроб.
И не мисля, че е здравословно за теб, да се мотаеш наоколо с това нещо.
Защо не? Ти, Айрин и Ханк сте ми единствените приятели.
А твоето семейство? Не ти ли липсват?
Моето семейство го няма.
Те са мъртви.
О, Боже.
Ако ще те вземем с нас, не можем да те наричаме Млечко.
- Как ти е истинското име? - Каспър, но приятелите ме наричат Белчо.
О'кей.
I can't find the time to tell you
So many things to say
I could fit them in a book
Of a thousand pages
Заповядайте, мистър Мърфи. Колата Ви е заредена.
Благодаря, Джоузеф.
О, да.
Махни си пишката от моя "Крайслер", кучи сине!
Какво правиш с колата ми?
Ще те убия! Ще те пипна!
I can't find the time to tell you
I look at your pretty face
And I fall in love with you
Every time I see you
Какво имаш на ризата? Опа.
Съжалявам.
Това си го биваше.
Чарли, какво по дяволите е това?
О, да. Ей сега ще се хвана.
- Не, Ч-Чарли. - Ха-ха, не мен.
- Не... - Добър опит, обаче.
Толкова тъп ли изглеждам?
Хей, имат само две свободни стаи, 19 и 20.
Така че, момчета, ще трябва да се посвиете.
Е, Белчо.
Какво е станало със семейството ти?
Аз ги убих.
Ъъ, моля?
Когато бях на 15, ги наудрях с един чук, докато спят -
мама, татко, брато и сестра ми.
Тя беше будна, моята сестра,
за което съжалявам.
Да, ами.
Всички ние имаме членове на семейството.
Това е, което прави ваканциите толкова тежки.
Освободиха ме миналия месец, на 21-ият ми рожден ден.
Да ти кажа честно, не бях готов да ме пуснат,
но те казаха, че трябва.
Това е шибания закон, а?
Е, предполагам, че се нуждаеха от свободно място...
за истинските психари.
Ще се отбия до съседната врата, да пробвам да разбера какво е лицето й.
- Ходи! - Добре.
- Какво? - Да.
Той току що ми каза, че брутално е убил...
цялото си семейство, докато са спели.
- О, Боже мой. - Бил е юноша. Скоро са го пуснали.
Та, исках да те питам...
дали мога да остана тук,
но мога да спя и в колата.
Това съм аз и моите приятели.
- Аз съм Дороти.
Виж се!
Тази откога е? От Хелоуин?
Не, просто се мотахме вкъщи.
Изглеждаш добър баща, Чарли.
Опитвам се да бъда.
Те са невероятни деца. О, Боже.
Токова готини и забавни.
Никога не са ми създавали неприятности.
И са тримата най-добри ученици в техния клас от 211 човека.
- Не може да бъде! - Не знам откъде им идва.
Ами, това са добри гени.
Знаеш ли, не мисля...
Не, не мисля, че нося даже и една снимка.
- Защо не? - Не знам.
Преди носех, знаеш, когато бях млада.
Снимки на приятели или членове на семейството, такива работи.
Предполагам, че вече са остарели и са се отдалечили.
Нещо подобно на приятелсвто.
Това е кофти.
Погледни се!
Знаеш ли какво. Защо не я вземеш?
- Не, Чарли, тя е твоя. - Шегуваш ли се?
- Имам тонове от тях вкъщи. - Не.
- Не, имам цял куп. Хайде! - Даваш ли я?
Да.
О'кей. Благодаря.
Ти... Благодаря.
Жаден съм.
Ще ходя да взема една сода.
- Ти искаш ли сода? - Разбира се. Да.
- О'кей? - О'кей.
Видях това, мъжки. На два пъти те изиграха.
Удари го още веднъж! Но не мисля, че ще спечелиш тази игра.
- Струва ми се, че имам просветление. - За какво?
Как да контролирам този малък мой проблем.
О, и как го разбра?
Ами, първо машината за кола ме ограби, разбираш ли?
И всичко в мен беше наред. Но после дойде един и ме се изсмя в лицето.
- О, не. - Не, не. Не беше нарочно, разбираш ли?
И когато започнах да усещам онези до болка познати чувства,
аз просто си поех дълбоко въздух, преброих до десет, и казах на оня:
"Извинете, сър, но Вашият смях не ми помага точно сега."
А той ми отвърна: "Съжалявам, не исках да прозвучи присмехулно."
И това беше. После му помогнах с багажа.
- Наистина ли? Ами, това е чудесно. - Да.
И си взел "Кока-кола"-та.
Хей! Просто леко почукване по машината и моля - заповядайте.
Може би това е начина, нали?
Виж какво намерих в чантата ми!
О, не. О, Боже.
Как мислиш? Ще пийнеш ли?
Ами, при тези обстоятелства, разбира се, бих обърнал няколко.
- И това са точните обстоятелства. - О'кей.
- Добре. - Ето така.
- Да празнуваме добрите времена, хайде. - О, да.
А, това трябва да е за мен.
О, Боже.
О, Боже мой!
Айрин?
Мм?
Защо пикая така все едно, че цяла нощ съм правил секс?
Е, изглежда стария Ханк беше чукнал Айрин набързо.
И ако в това нямаше нищо лошо,
то зад ъгъла идваха големи неприятности.
Искам всички да стоят на място и да очакват заповедите ми.
Искаш да кажеш, че не можеш да направиш разлика между мен и Ханк?
Сериозно ли?
Кой, по дяволите, може?
Един трезвен човек, например.
Е, пийнахме малко.
Ха, виж кой се е присъединил към партито.
Гот ли ти беше?
О, да. О, да.
Предполагам стария Ханки-панки не ти е бил достатъчен, а?
Това не беше за мен.
- Сега, сигурни ли сте, че това е жената? - Абсолютно.
Когато приятеля ми Скутър, донесе сутрешния вестник,
я разпознах веднага.
Мерси много. Скутър.
Хей, вижте! Виж, човече, какво ще кажеш за това? Ский сега, какъв е планът!
Защо не ни оставите да поговорим с баща ни, така че да не вдигаме много шум, а?
Мерси, приятели, но Вашата работа свърши.
Сега, офицер Стъби ще Ви откара до хеликоптера.
Защо? За какво ни взехте, за да си ходим сега ли?
Да, бе. В това няма никаква шибана логика.
Ами, момчета, Вие направихте каквото можахте.
От тук нататък вече е строго полицейска работа.
Чакай, бе. За теб може да е полицейска работа,
но на полицията не й пука за мен, когато баща ми е там.
Казах, че изчезвате от тук.
Това е.
Момчета, вижте, съжалявам.
Мразя да се съгласявам, но този път той е прав.
Не може да стоите тук. Това е отговорно нещо.
- Хей, човече, той е шибаната отговорност. - Не се притеснявай за това!
Това е мое разследване. Обещавам Ви, че няма да има кръвопролития.
Обещавам.
Хайде, момчета!
Да вървим!
Добре ли си, Чарли?
Ъъ, да, аз само, ъъ,
се освежавам малко.
Как ще процедираме?
Разбиваме вратата и започваме да стреляме!
Но ако той не е въоръжен?
После ще му подхвърлим един пищов.
Не преебавай ситуацията този път!
Агент Бошан.
Стъби е. Хванал е Бейлигейтс и момичето.
Какво?
Бошан е. Какво става?
Засякох ги на 134-та в крадена кола.
Бейлигейтс и момичето. Хванах ги.
Офицер Стъби, не искам да се опитвате да ги премествате сам, чувате ли ме?
Не мърдайте от там! След малко сме при Вас.
По колите, хайде.
Съжаляваме за това, офицер.
Но баща ни винаги е казвал да вярваме единствено на инстинкта си,
а той ни подсказва, че нещо не е наред.
- Хайде, да вървим! - Момчета, правите голяма грешка!
Обещавам Ви, че когато намерим Вашия старец,
аз лично ще му го начукам.
Сега, защо трябваше да казваш точно това, а?
Лий Харви, какъв е диаметъра на кокошето яйце?
- 4.08 сантиметра. - Не, не. Колко е в инчове?
1.61, бе. Защо, да го еба, питаш?
Обзалагам се на десетачка, че ще вкарам кокоше яйце в задника му, без да го счупя.
Човече, не е възможно. Погледни го! Той е тесногъз.
- Може да стане. Точно сега. - Добре, приемам облога.
Изваждай си задника, приятел.
Ще ти кажа едно нещо! Ако нямах лош късмет, нямаше да имам никакъв късмет.
Какво ще правим с Белчо?
Познай! Тръгваме без него.
Кофти.
Да, аз не се забавлявах като теб миналата нощ.
От това получих единствено махмурлук и увеличаване на простатата.
Останаха ли ти някакви пари?
- Да, 60 кинта, но те са на Белчо. - Добре.
Лоши неща се случват на хората, които убиват семейството си с чук.
Плащам си, но не мисля, че успя.
- Хайде,бе. Почти успях. - Да, както кажеш.
- Мамка му. - Хей, дай ми честотата на полицията, човече,
за да разберем какво, да го еба, става. - Добре.
Някой да знае как се кара това чудо?
Шибаняк, просто излиташ нагоре и даваш напред!
- Да бе, извади си главата от гъза! - О, не! Това ръководство е на немски.
- Ами, нали говориш немски бе, куре? - Шибаняк, мога да го говоря.
- Не съм казал, че мога да чета на немски. - Ти си позор за фамилията.
- Затвори задната врата и регулирай шибаните витла!
Готово!
- Освободи проклетия инверторен ключ! - Готово!
- Тогава вдигни този шибаняк от земята! - Добре, добре, добре.
О, Исусе!
Ще махне ли някой проклетото пиле от гъза ми, моля?
Пазете се! Ще го направим сами.
Аз взимам 19-та, ти 20-та.
Стойте назад!
Some turn out a hundred grand
По дяволите!
Кучи синове. Ще им покажа аз. Кучи синове.
Трябва ми пушка и много амуниции.
Ха, съжалявам. 72-часова забрана, федерален закон.
Колко далече е Роуд Айлънд?
Четири или пет часа.
Имам карта на Ню Ингланд. Ако я искаш - долар и 95.
- Ето ти пет. Задръж рестото! - Мерси.
- Да. - Финеран, Чарли се обажда.
Чарли, яко си нагазил в лайната. Къде си, по дяволите?
Слушай, трябва да предадеш нещо на полковника от мен!
Но никой извън нашето управление не трябва да знае за това, ясно ли е?
Строго секретно е.
4:30, Южната гара, водя подкрепление.
Имаш го. И не се безпокой,
никой извън управлението няма да чуе за това.
Пази се, приятелю! О'кей?
4:30, а? Мерси за осведомяването, офицер.
Не, наистина ни помогнахте много.
- Стойте наблизо! - Да, сър.
- Извинете. - А?
Къде е Дики?
Чака ни в Бостън.
Мисля, че е време нашият малък богаташ да си пооцапа ръцете.
Е, казвай!
Как беше, ъъ, мистър Забележителен?
Започваш да ставаш наистина смешен, Чарли. Така че просто го забрави.
Знаеш ли, аз се обръщам за минутка гърбом към теб,
а ти буквално ми го забиваш в гъза.
За твоя информация, ти сам си го вкара в задника.
О, не ме обвинявай мен, ясно ли е?
Ти си тази, която не може да си държи краката затворени.
Защо правиш това?
Защото ми харесваш.
Какво?
Харесвам те.
Е, не трябва Чарли.
Аз съм просто една курва.
Курва? За какво говориш?
Ти си на 27 години. И си управител на голям голф клуб.
Ъъ, да, ами, малко глупости могат да помогнат да получа отново работата.
А?
Виж, аз даже не знам какво се прави във голф клуб, Чарли.
Аз съм модел.
- Ха! - Преместих се в Ню Йорк.
Но нищо не се получи и затова после опитах да стана актриса.
Почнах да ям хаотично и надебелях с 10 кила.
Не е чак толкова много.
- За една седмица. - О!
Така си загубих самоуважението.
Преди да те срещна, 70 годишни дядковци ми бяха поддръжката,
и аз наистина не харесвах в какво се превръщах.
Боже, направих толкова много грешки.
Айрин.
Не знаеше какви ги върши Дики, нали?
Може да съм курва, но не съм престъпник.
When we met light was shed
Thoughts free flow you said
You've got something
Deep inside of you
A wind chime voice sound
The sway of your hips round rings true
Задника ми наистина се е възпалил.
Echoes deep inside of you
I never get tired of hearing that.
Хей!
О, хей. Търся едни приятели.
Симпатична дребна блондинка и висок мъж с къса коса.
- Купе "E". - Благодаря много.
Шшш. Да не чувам звук!
Не знам нищо и точно това казах на полицията.
- Кълна се. - Млъквай, Айрин! Само ме слушай.
Може би ще измислим нещо.
Време е да срещнеш музиката, Моцарт. И едно, и две, и...
Шефе, искам собствена килия.
О, супер, отново ти.
- Какво е това онемяло дърво тук? - Това е Дики.
- Той ме въвлече в тая каша. Да. - О, твоя голф приятел?
- Надявам се няма да има против да си поиграем. - Забрави това, Чарли!
- О'кей, обърни се! Ще играя на задната дупка. - Престани!
Хайде сега, не може да е излизал цялата трева по площадката.
- Разкарай се от мен! - Уау-у.
Той не е играл много време, ясно ли е?
Чарли удряше със стика.
- Чарли? - Да, точно така.
Той може да е от скоро на игрището, но има много плътен и дълбок удар.
Какво, по дяволите е това? Не можем ли да говорим разбираемо?
Никога не съм искала да спя с теб, Ханк, разбра ли? Ти ме измами.
Да, права си. Аз те изиграх.
Това беше измама. Беше отвратително и неописуемо.
Е, поне този път, се опитай да погледнеш от моята страна.
- Държах се малко чепато. - О, Боже.
Ти си такъв невероятен задник!
Хайде стига. Не се ядосвай, моя малка писанке.
Е, сега те предупредих за това приятелче.
Предупреди ме за какво?
Чарли?
Ъ-хъ.
Провидънс, Роуд Айлънд. Десет минути почивка.
- Абе ти... - Какво?
- Какво по дяволите става тук? - Ханк отново беше тук.
Ханк? Проклет да е.
Повдига ми се яко от т'ва копеле.
О'кей, Ханк, излез.
Нека се оправим с това по старомодния начин. Хайде!
Може да не съм жилав, но дявол да го вземе, мога да съм добър и луд.
- Хайде! - Престани! Плашиш ме.
Какво ти става?
Да изчезваме. Да изчезваме преди да се е събудил. Хайде!
Не съм свършил с теб, копеле. Не съм свършил с теб!
К'во става Ханк? Страх те е да се счепкаш с някой с твоите размери?
Добре ли си?
Какво се случи?
Това беше подло.
Добре. Хайде, покажи се. Къде си бе, мама ти стара?
Къде си? Тук съм.
О, тъпо копеле.
Престани, ще го очистиш!
Задушаваш ме.
Оу, оу, оу, оу. Чарли, не го чупи! Не го чупи!
Падай на колене и ме моли! Ставай! Умолявам те...
Ставай, мършо! Ще се позабавляваме.
Айрин.
Здравейте, дами. Казвам се Чарли Бейлигейтс. Искате ли да видите моя дудук?
Безплатен хотдог, моля. Всичко, което може да изядете.
Вземете най-дългия и торбичка с ядки.
Не, не го слушайте! Това не бях аз. Това е Ханк.
Върни се веднага Ханк. Не съм свършил с теб!
Стига ли ти? Ставай!
Хей, Вие двамата, престанете! Спрете веднага!
Ченгетата. Хайде!
Добре Ханк, примирие. Засега, шибаняко.
Пазете се! Той има оръжие!
Аз ще хвана момичето. Ти гепи Бейлигейтс.
Полиция! Всички долу!
Залегнете!
Оу-у!
Разкарайте се.
Ханк, прострелян си.
О, я стига, путко такава! Това е само повърхностна рана. Виж.
Виж, в колата има ключове.
Не, не мога да продължа.
Мисля, че...
Мисля, че ще припадна.
Да не искаш да кажеш, че ще трябва да се погрижа за жалкия ти задник?
Добре-е.
Хайде, Рип Ван Вуси.
Господи, колко си тежък.
Влизай вътре.
Да изчезваме.
О, мамка му! Не се притеснявай за него!
Ханк, какво направи?
О, Боже мой. Не ти ли хареса?!
It's a strange condition
A day in prison
- Мърдай! - It's got me out of my head
And I don't know what I came for
Ти си болен.
Да, ами, трябва време да се опознаем. Какво правиш?
- Ханк!
Бил ли си някога пляскан от кучка?
Ще те убия, Ханк! Кълна се в бога.
Ариведерчи, дървеняко. Не!
'Cause I want to know
And it's a strange condition
A day in prison
You got me out of my head
And I don't know what I came for
And I want you to know
Какво по дяволите правиш още тук?
Не можеш просто да ме изхвърлиш, Ханк. В това участваме заедно.
Причард.
Покривай другия край. Искам Чарли да бъде арестуван веднага.
Хей, Айрин. Просто продължавай да вървиш!
Айрин?
Чакай малко, Бейлигейтс. Идваш с мен.
- Не сега, Финеран. - О да, сега!
Това бях аз.
Да, голяма работа. Момчето има стъклена челюст. Млъкни Ханк!
- Знаеш ли, ти си толкова... - Ханк!
Ханк!
Хей, пусни я!
Tя ме помоли бе, задник. Голяма работа.
Дики, ти знаеш, че не знам нищо.
Млъквай Айрин! Вече е твърде късно.
Ханк!
- Няма начин. - Хайде!
- О, не, вода.
Да, тя е порядъчно пияна. Хайде, ще черпя по бира.
Не, ние ще го направим.
Хей!
Ханк, какво правиш, бе мама ти стара? Дай си ми крака.
- Уа-у-у! Ханк, побързай!
Това е моето тяло!
Вдяваш ли бе простак?
Почнах вече да стоплям, Ханк.
Не се нуждая от теб, да водиш моите битки.
Ако можеш да се откажеш от толкова важно нещо,
ти си едно нищо.
Ти си кръгла нула - геврек!
Върнах си крака обратно.
О, не. Ханк!
Идвам Айрин.
Ханк! Не!
Всичко е наред, Айрин.
Ханк си отиде. Това съм аз, Чарли.
Чарли?
Ъъ, може би трябва да се върнеш и да потърсиш помощ.
Не, мога да се справя.
Предупреждавам те, приятел. Ще се нараниш!
- Внимавай, Чарли!
- Просто прави каквото ти казва, Чарли. - Назад, назад!
- Само се завърти. Веднага! - По-полека, Дики.
- Успокой се!
Няма къде да избягаш.
Хайде, Дики.
Дай ми пистолета!
Хайде! Хайде!
Точно така. Лесно и кротко.
Къде ми е палеца?
Това е отвличане и нападение. Знаете го, нали?
- Е, защо да спираме дотук? - Не!
- О, Боже.
- Белчо! - Рок енд рол!
Айрин?
Айрин!
- Айрин, Айрин. - Какво? Какво? О, боже мой. Оу-у.
Давай! Снишавай, снишавай го!
- Я гледай! - Ние идваме, тате. Идваме, човече.
Това са моите хлапета!
Хайде, тате! Гепи това, мамм му стара!
I always dance with a lady gets me there every time
On the road to recovery, shit, I think we missed the damn sign
Е, как е пръста ми, докторе?
Ще те уведомя като го намеря.
- Айрин, Чарли. - Хей.
- Това е агент Стив Парфит, ФБР. Стар приятел. - Радвам се да Ви видя.
Би трябвало да сте много горд с тези маниаци.
О, да.
- Йе, знаеш ли, и ние много се гордеем с този шибаняк. - О-о.
- Хубаво е да те видим отново читав и здрав, тате. Уверявам те. - Да.
Полковникът им каза, че всички обвиняеми...
са арестувани.
Джърк беше сполетян от съдбата си, в болницата,
а агент Бошан беше арестуван на ЖП гара в Ню Лондон.
Но Чарли Бейлигейтс имаше други мисли в главата си.
- Чарли, добре свършена работа. - Благодаря, Морски костур.
Хей, Белчо! Слушай, аз просто исках да ти кажа...
че наистина оценявам всичко, което направи за мен.
Дължа ти много.
И наистина съжалявам, че трябваше да убиваш отново.
Сигурно в главата ти е истинска каша.
- Аз никога преди не съм убивал. - Какво?
Виж, ти беше признат шизофреник, който търсеха за убийство...
и лежеше на съседното легло, хлипащ като 16 годишно момиче по телефона.
Уплаши ме, човече.
А семейството ти? Как са загинали?
Никога не съм казвал, че са мъртви.
Казах, че са заминали. Преместиха се във Финикс, копелетата.
Виж ме. Не бих изкарал и две минути навън в пустинята.
Ей, бинта ти е мокър.
О, така ли? Е, може би е време да го сваля.
Учудвам се, че издържа толкова дълго.
Хей, това не е толкова лошо.
Ей, тате. Просто искахме да кажем, че ти...по дяволите.
Вижте, татко има проклета тръпчинка на лицето.
- О, Боже. Започна се.
Той със сигурност изглежда като един шибан Спартак.
Ей, тате, човече. Ский се бе, пич.
Сега можеш да си издухаш носа и да си избършеш гъза едновременно.
Знаеш какво имам предвид? О, по дяволите.
- Е и. - Е и.
Как мина срещата с началството?
О, чудесно. Чист здравен картон.
- Така ли? - Просто още един чист индивидуалист.
Това е супер, Чарли. Наистина се радвам за теб.
Благодаря ти.
Ами, ъ-ъ,
надявам се ако някога, нали знаеш, наминеш наоколо,
ти ще, ъъ, дойдеш да ни посетиш.
Да. Малкия Роуди.
Най-големия малък град в Щатите.
Да-а.
- О, нека ти помогна! - Мерси.
- Хей, Айрин. - Кажи?
Може би бих могъл да те навестя скоро.
Обещаваш ли?
Разчитай на това.
Това е думата на кавалерист от Щатска Полиция Роуд Айлънд, госпожо.
I found you sitting on a suitcase crying
Beneath my feet
I feel the rumble of a subway train
Yeah I laugh out loud
'Cause it's the one thing I hadn't been trying
The train came in breathless the passengers restless
You said baby, you'll never change
You gotta get gone
You gotta get going
Hey, the world ain't slowing down
Тия трябва да се майтапят.
Стой, не мърдай.
- Мис Уотърс. - Да?
- Излезте от колата, моля! - Какво съм се провинила сега?
Имаме основание да мислим, че тази кола е крадена.
Какво? Не, не.
Взех я под наем.
Ще излезете ли от колата, моля?
Супер.
- Пред колата ако обичате. - Хм-хм.
Ръцете на капака!
- Разтворете си краката. - Чудесно. Ах-ах.
- Мм-хм. - Благодаря Ви. Просто изпълнявам процедурите, мадам.
О, Вие момчета. Вие сте прекрасни.
Вижте, защо не вземем да пропуснем процеса?
Давайте по същество! Можете да ме заключите и да ме държите тук завинаги.
Това бях запланувал.
Виж!
"ЩЕ СЕ ОМЪЖИШ ЛИ ЗА МЕН, КУЧКО"
О, Чарли.
It sounds like a song it hits you like scripture
You paint the picture
With colors squeezed from your hand
Weren't you the kid
Who just climbed on the merry-go-round
Довечера ще вали дъжд от рози и вино.
Ще ти кажа едно нещо. Довечера ще валят шибаните ми псувни...
ако този ебльо не спре тази лайняна турболенция.
- Точно затова говоря, мама му стара. - Хайде бе, човече.
Е, това е историята на Чарли и аз се придържам към нея.
Всички те се събраха заедно и заживяха като едно щастливо семейство...
Чарли и Айрин, момчетата,
дори и този приятен албинос, Белчо.
А аз съм щастлив да съобщя, че Чарли бе повишен в лейтенант...
в най-великата крепост на закона в страната -
Щатска Полиция Роуд Айлънд.
Да, това беше показен разрез на Америка.
Ей, всички Вие! Моля за Вашето внимание! Благодаря, че изгледахте нашия шибан филм!
You gotta get gone you gotta get going
Hey, the world ain't slowing down for no one
It's a carnival calling out to you
It's calling out to you
It sounds like a song it hits you like scripture
You paint the picture
With colors squeezed from your hand
Weren't you the kid who just climbed on the merry-go
О'кей, слушайте всички! Температурата на водата е 63 градуса.
Палеца на татко ще е наред, ако го открием в следващите шест часа.
- Сигурен ли си за това? - Чиста математика, шибаняко.
- По дяволите! - Боже!
- Хей, мисля, че го открих. - Какво?
- Фалшива тревога. - О, дявол да те вземе, Белчо.