МАЙОР ПЕЙН
- Движение! Мърдайте! Застанете пред онази стена!
Следвайте ме!
- Рамото ми!
- Простреляха ме!
Дай да погледна.
- Искаш ли да ти покажа един трик?
Ще ти отвлече вниманието от рамото.
Дай си ръката.
Може да изпиташ лек... натиск.
А-а! Пръстът ми! Пръстът ми!
- Работи всеки път.
По-добре се предайте, сеньор. Не можете да ни убиете всички.
Не, но мога да ти прочистя дебелото черво,
по-бързо от люта чушка с допълнителен лютив сос.
Свободно, Пейн.
Знаеш ли защо си тук?
Не, сър!
Списъка с повишените излезе миналата седмица.
Това е новият списък с лейтенанти.
Твоето име не е в него.
Имаш два варианта: да се издигнеш...
или да те уволнят.
Така че си уволнен.
Генерале, да не би да ми казвате, че във армията...
няма нужда от обучена машина за убиване?
Войната свърши, Пейн.
Сега битката се води в залите на Конгреса.
Момчета като нас вече не са необходими.
Все някой има нужда от убиец.
Съжалявам, Майоре, никой не се нуждае.
Ти уби всички. Успех.
Минаха две седмици от както убих човек,
и вече започна да ме досърбява.
Проблемът е, че няма как да се почеша.
Боже, гладен съм.
Гладен за действие.
- Гладен за кръв.
По-дяволите.
Просто съм си гладен.
- Чувствам, че ставам по-слаб...
докато жълтурите стават по-силни в джунглата.
Не мога да загубя проницателността си.
Трябва да запазя силата си. Трябва да поддържам дисциплина.
Истината е...
че трябва да си намеря работа.
- И какво по-добро място...
от това в което ще ми позволят да използвам
уменията си на обучен убиец.
Г-н... Пейн?
Това е пресъздаване на домашен скандал.
Вие пристигате на мястото и намирате жената играна от Г-жа Гудуйн.
- Здравейте, г-жо. ...да твърди, че е ударена...
от нейния съпруг, игран от Г-н Шипман.
- Радвам се да се запознаем. - Аз също.
Вашата задача е да неутрализирате ситуацията
Да неутрализирам.
Започнете.
Той ме удари!
Обичаш да биеш жени? - Г-н полицай, аз...
- Никога повече... не... я... удряй!
- Чуваш ли? А? - Чакай! А-а-а. О-о.
Пейн, какво стана? Само от една седмица си навън.
Това е цивилния живот, сър. Имах малка спънка.
Слушай, обадих се тук там, и ти уредих задача...
Не е кои знае какво, но ще си в армията.
И така след две седмици и половина...
жалко цивилно съществуване...
бях отново в униформа, отново на служба.
Отново при сладката миризма на бензин...
и убийства.
Но не знаех какво ме очаква.
Изпълнил съм 11 мисии...
от Ирак до Хаити,
но не бях подготвен за новата мисия.
Казаха ми, че ще е голямо предизвикателство.
Сигурно ще е ад.
Среща на клубът за забавления - 3:30.
Моля учителите, да се явят на двора за научното изложение.
Тайгър. Тайгър, върни се тук!
- Няма да те гоня!
От какво бягаш, момче?
Тя се опитва да ме убоде!
Не обичаш ли иглите?
Искаш ли да ти покажа един трик, който да ти отвлече вниманието от болката?
Ето, дай ми ръката си.
Сега, може да изпиташ лек натиск.
Здравейте, аз съм Емили Уолбърн, училищният наставник.
Вие трябва да сте майор Пейн.
Доста здраво ръкостискане имате.
- Една канадска борба?
О, не мерси.
Аз се боря с тези деца по цял ден. Този тук обикновено много ми помага.
Хайде, Тайгър. Радвам се, че се запознахме, Майоре.
Аз също, Г-це "Г-жо".
Тайгър! Тайгър, върни се тук!
- Няма да те гоня.
Мммм.
- Влез.
Майор Пейн се явява на служба, сър!
Какво?
Майор Пейн. Новият командир?
О, да. Ти отговаряш за зелените момчета.
Моля?
Зелените момчета.
Те носят тези зелени неща.
Знаеш ли, странно, като застанат до някой храст и не мога да ги видя.
Защо сте тук?
Заради Р.О.Т.С програмата.
Разбрах, че сте загубили военните игри през последните 8 години.
- Тук съм да поправя това.
Ние имаме Р.О.Т.С програма?
- Зелените момчета, сър. - О, да.
Между нас казано, не ме интересува какво ще правите с тези момчета,
докато ги пазите по далеч от косата ми.
Това ли е всичко?
- О! Искате ли да обиколите лагера?
Не. Искам да видя момчета си.
Хайде! Размърдайте се, идиоти такива! Да вървим!
Хайде, Уилямс! Размърдай се.
Мъ-ъ-ъ-ъ-рдайте!
Съберете се, всички! Хайде движение!
Хайде, хора! Мъ-ъ-ъ-рдайте!
Движение, движение! Да вървим. Дийй!
Дийй, вървете!
Сър, отрядът е сформиран, сър!
Продължавай.
Моето име е Майор Бенсън Уинифред Пейн!
И от 08:00
замествам Майор Франкфурт...
като ваш командващ офицер!
Виждам, че имаме...
проблем с комуникацията.
Не... се... опитвайте...
да... ме...
предизвиквате!
Имам 8 седмици да ви превърна от ято капризни хлапета
в добре дисциплиниран кадетски отряд.
От този ден нататък,
вашите задници ми принадлежат.
Няма да ядете, спите, пиете, духате носовете,
или дори да си ровите в задниците без аз да ви кажа!
Знайте това: Работата ми е убийства, дами
и я върша добре!
- Ехо! - Какво?
Трябва да отида до тоалетната.
- Задръж го, лайно такова. - Не мога!
Казах да задържиш, или ще ти откъсна пикалото...
и ще го смачкам на земята
Сега, знайте, дами,
че ще спечелим военните игри на Вирджиния!
- Казах спечелим: С-П-Е-Ч-Е-Л-И-М
Свиквайте със звука на тази дума!
- Майор Пейн! - Какво, момче? Какво, какво, какво?
Направих нещо лошо.
-Ах ти малък червей!
Отивай да си смениш гащите, момче...
и се връщай на момента!
Стига си плакал! Няма да те съжаля!
Мислиш ли, че сълзите ще спрат жълтурите да си извадят щика...
и да те намушкат в малкото сърчице?
- Какво беше това, по дяволите ти луничава карикатура такава?
Дадох ли ти разрешение да кихаш?
- Не, сър. - Тогава го задръж, лайно такова,
иначе ще ти ритам задника чак до Мейбъри!
Значи си имаме работа с болно момче.
Ще трябва да ти засилим имунната система, синко!
Лягай, и направи 25 лицеви опори!
- Брой на глас! - Една, сър.
- Две, сър.
Какво се смееш, прасчо?
Да не си намерил бонбони в джоба си?
-Не, сър! - Как, ти е името бъчво?
- Хиткот, сър! - Хиткот.
Знаеш ли, приличаш ми на кифла.
Ако те промуша в корема ще се чуе
Знаеш ли, ще ти помогна да освободиш място за обяда, бекон такъв.
Лягай, и направи 30 коремни преси веднага!
Брой на глас! Хайде свий шкембето!
- Едно, бъчво!
- Едно, сър. - Хайде, пържоло!
- Две, бъчво! - Две, сър.
Ууууу! Той е чист гений!
Кой си ти? Ред Фокс? Не.
Ти си направо Ричард Прайър. Уууууу!
Как се казваш, приятелко?
Дуайт Уилиямс, но момчетата ме наричат Ди, сър.
- Наричайте ме Ди. - Ди, хмм?
Да, братко.
- Харесва ли ти как се оправям с белите момчета, Ди? - О-о, да!
Радваш се да видиш как черен мъж командва нещата, нали?
- Малкъм Х. - Е, нека ти кажа нещо, Ди.
- Да, братко? - Ела по близо.
АЗ... НЕ... СЪМ...
ТИ БРАТ!!!
Сега лягай долу и направи 20 изтласквания веднага!
Едно, сър.
Какво гледаш, кривогледия?
- Нищо, сър! - Заговорничиш ли, момче?
- Не, сър! - Нека ти кажа нещо, кривогледия.
Нека ви кажа на всички нещо: Войната ме е направила много параноичен!
И когато някой ме гледа така
изпитвам нужда да убивам!
- Разбрали ме? - Сър, да, сър!
- Разбрахте ли всички? - Сър, да, сър!
- Не ви чувам. - Сър, да, сър!
А ти да не си увреден? Глупав ли си?
Необразован ли си, или си просто глух?
Да, сър. Всъщност, той е глух.
О-о. Благодаря ти.
Сега падни долу, и направи още 25...
задето говориш без разрешение.
- Едно, сър. - Съжалявам, г-н Недъг.
Не исках да ви обидя. Говориш ли езика на знаците?
Можеш ли да четеш по устите? Нека ти го преведа.
Ако не ми отговаряш когато ти говоря,
ще си завра крака в задника ти! Разбра ли, тъпчо?
Сър, да, сър.
Чакайте, момчета. Чакайте. Уфф.
Чакайте!
Хей, момчета. Не започвайте без мене.
Хайде чакайте.
Идвам.
Здравей, красавице. Добре дошъл на купона.
Знаеш ли, че си без униформа, господинчо.
Ами, да, така се харесвам повече, генерале...
- Адмирал, или там к'вото е. - Майор, момче.
О-о-о. Изглежда, че...
си имаме работа с още един майор, момчета.
- О-о! - Майор, хехе!
Как се казваш, девойко?
Ъ, кадет Алекс Стоун, сър!
Да, сър! Хей-хо, сър!
Е, радвам се да видя, че имаш чувство за хумор.
Аз също. Хе-хе-хе.
От сега нататък малки мърда такива,
ще се стремите да бъдете като мен.
Ще вървите като мен, говорите като мен,
и докато не спечелите игрите,
ще бъдете плешиви като мен!
Браво, Алекс.
Дотсън, раздвижи тези мъже за два часа!
Да, сър! Първото упражнение ще е разкрачен отскок.
- Разкрачен отскок. - Отряд. Готови.
Едно, две, три.
Хайде, бекончо! Хайде!
- Готови, отряд! - Дотсън, сядай долу и млъквай.
Ще ти пиша забележка, приятел! Писна ми. Престани вече!
Плашиш ме!
Здравейте, госпожице Уолбърн.
Майор Пейн, бихте ли ми помогнали да разбера...
защо сте обръснали главите на момчетата?
О-о, това е моята стимулираща програма.
Те трябва да си заслужат уважението.
И прическата. Хе-хе.
А трябва ли да си заслужат и ходенето до тоалетна?
Какво искаш господин Пикльо?
О, той е разтроен за тази сутрин. Очевидно е имал малък инцидент.
Очевидно си е опикал гащите.
Може би защото е на шест.
Защото е на шест? Жено, когато аз бях на шест работех от сутрин до вечер.
Е, казах му, че имаш да му казваш нещо.
Мислиш, че ти дължа извинение?
Искаш да си взема думите назад?
Добре. Съжалявам, че си едно малко лайно...
което не може да си държи гащите сухи.
Сега се махай преди да съм те изхвърлил през прозореца!
- Майоре, работили ли сте преди такава работа?
Жено, под тази шапка...
съм обучил 20 432...
машини за убиване.
Точно, това се опитвам да кажа.
Разбирате ли, сега имате работа с деца, а те имат специални нужди.
Знаете ли какво е позитивно стимулиране?
Да не е когато счупиш врата на някой...
след като си го измъчвал, за да не се налага да живее със изкуствено дебело черво.
Нещо такова.
Искам да ви направя предложение.
Защо ние с вас не станем партньори...
в емоционалното развитие на тези деца?
Какво ще кажете?
Ще ми помогнете ли?
- Да. - Добре!
Защо се чувствам като идиот?
Ха-ха! Вижте ги тези плешивци!
Ей! Главата ти е като топка за боулинг!
Нацистка, свиня!
Знам къде да го обръсна. Проклет Майор Пейн!
Повечето от топлината на тялото минава през главата,
и ако съм болен, ще започна да повръщам.
Този Пейн вече започва да ме дразни.
Лайно това, лайно онова. За кой се мисли?
Млъкни.
Не ми казвай да млъкна! Защо не си затвориш устата...
и не престанеш да се тъпчеш с сладко, дебела свиня?
Приличам на Кърли от Тримата извънземни.
Казах ли, че може да ми пипаш леглото?
- Не. - Тогава се махай.
Пейн ще ни убие. Аз имам болно сърце.
Не съм сигурен, че е запознат с медицинския ми картон.
Да вървим, да вървим! Хайде!
Размърдайте се! Оседлайте коня и да яздим!
Чувал ли си, че трябва да чукаш, Дотсън?
Вече не трябва да се тревожиш за това.
Имам добра новина за вас, задници.
Съберете си завивките и дрехите. Да вървим!
Накъде?
Здравейте, билярдни топки! Добре дошли в къщата на Пейн.
Сигурно се шегува.
Отряд който живее заедно печели заедно.
Разбирателство, лайна.
Това е ключовата думата.
Тайгър, Леланд,
Вие ще останете в сградата на училището.
Останалите боклуци,
хващайте раниците и се настанявайте.
Действайте.
Ако пак ме погледнеш така, ще ти извадя окото и ще го сложа при сладките на Хиткот
Много е влажно. Имам алергии.
Знаете ли, колко сме далече от кухнята?
- Защо не мога да остана тук? - Защото така казвам.
Майор Пейн, сър.
Какво?
Сър, мисля, че говоря от името на всички като казвам, че това място е...
неприемливо, сър.
Наистина ли?
Харесвам си бараката...
Няма да се оплаквам. Там оставам.
- Страшен план, Алекс.
Добре, брюкселски зелки,
изровете се и си починете.
Ще имате нужда.
Утре, дами,
започва трудната част.
- Трудната част?
Мърдайте, лайна!
Няма да получите симпатия от мен!
Ако искате симпатия, погледнете в речника между лайно и сифилис!
Там ще намерите симпатия!
Това не е разходка в парка! Мърдайте!
Хей, Дъмбо! Трябва да можеш да прелиташ през тези тръби...
с тези големи уши. - Да, Дъмбо! Лети, бейби, лети!
Хей, Уилямс! Кажи на тази гнида...
че ако не мине по въжето ще го обеся на него!
Ще те обеси! Ха-Ха!
Хиткот!
Прехвърли дебелото си тяло над стената!
- Прехвърли се пържоло. - Ти - млъквай.
Никой няма да си ходи преди средното време на отряда...
е под една 1 мин. и 20 сек.!
Хайде де, той не може да го направи. Остави го.
Аз едвам го правя. Много е хлъзгаво.
Хлъзгаво а?
Мислиш ли, че на жълтурите има пука дали е хлъзгаво?
Пука има само как да ти прережат гърлото.
Какво ако това беше ситуация на живот и смърт?
Но не е на живот и смърт.
- Сега е.
Едно Мисисипи. Две Мисисипи.
Хайде, момчета! Да не сте луди? Това е фалшива граната.
Кой е фалшив сега?
Какво представлява?
Концентриран дитицин.
- Какво е това, по-дяволите? - Като, супер разхлабително.
Тук има достатъчно, че да разхлаби цял футболен отбор.
Пейн няма да стане от тоалетната чиния.
Ще дриска докато завършим.
- Няма и да разбере какво му е станало.
Майор Пейн, сър?
Не виждаш ли, че ям, лайно такова?
Търсят ви по телефона, сър.
Идва! Идва!
- За малко не те прати в кома.
- Не може да е законно да се отнася така с нас.
- Да кажем на Филипс.
- Не, този изкуфял дъртак няма да ни помогне.
Каква е тази стрелба?
Ей! Ей, глупчо!
Какво ти става да не си и сляп?
Трябва да се отървем от този кучи син.
Не можеш да уцелиш и бик в задника!
Ще трябва да докажем, че...
- Пейн е направил нещо толкова гадно,
толкова перверзно,
толкова отвратително...
че, Филипс няма да има избор освен да го уволни.
Какво например?
Защо аз?
- Защото имаш най-големи цици.
А защо не Улгар?
Защото Улгар трябва да снима.
Минаха 4 часа. И не е мигнал.
Тези от специалните части могат да спят с отворени очи.
Доверете ми се.
Какво стана с другата рокля?
- Тази е по-хубава.
- Млъкни, Браян! - Тихо.
Уилямс, давай.
Човече, сигурен ли си? На мен ми изглежда буден.
Не, аз проверих.
Гледай.
Ей, лайно. Гнидо!
Видя ли? Спи като заклан.
Да вървим.
- Лягай. - Не може ли да стоя до леглото?
Лягай.
- Лягай!
Сега си сложи главата на рамото му.
- Ти луд ли си? - Направи го!
- По-близо.
По-близо.
Сега, сега си сложи ръката върху него.
Добре. Задръж така.
Задръж. Добре.
- Здрасти, Бети.
Няма грижи, няма стрес
Защото сме си добре в роклите
Майор Пейн е супер пич
От пикльовци отряд ще ни направи
Няма грижи, няма стрес
Аз съм плешив кучи син без коса
Бях Самсон сега съм Ан
Трябва да заслужа правото да ме наричат мъж
Дами вие сте най-красивия отряд който съм командвал!
Може би трябва да си сменя името на...
Сводник Пейн!
- Хе-хе-хе. - Майоре!
Какво правят момчетата облечени в тези рокли?
Правят модно ревю.
Мислех, че вече обсъдихме това негативно отношение.
Нямаше ли да ми помагате?
Да, но те започнаха.
- Е, аз ще го спра. - Не пипай свирката.
- Щях само... - Не пипай свирката.
Добре, дами!
Сваляйте роклите. Обратно в бараката. Сгънете ги прилежно.
Мърдайте.
- Трябва да си обръснеш краката. - Млъквай!
Приятен ден, Г-це Уолбърн.
Наистина ли мислите, че това отношение...
е най-добрия начин да ги накарате да ви вярват?
Може да не ме харесват, но ще ме уважават.
Нека бъда по директна.
- Те ви мразят. - Добре.
Това ще ги сближи, ще ги направи екип.
- Това е много циничен план. - Да, но дава резултат.
Ето. Искам да помислиш за алтернативен метод.
Вземи тази книга.
Прочети я. Използвай я.
"АБВ на любящия мъжки персонаж "
- Не ми трябва книгата ти. - Вземи я.
- Не я искам. - Вземи я.
- Не я искам. - Моля ви, майоре?
Добре.
Млъкни.
Добре. Имам страхотен план да се отървем от кучия син.
- Какъв е? - Какво? Какво?
- Ще ни трябват пари. Колко имате? - 20.
- Аз имам 25. - Аз 40.
- Добре, Дотсън! - Да!
Добре утре ще се отървем от Пейн!
"Любовта е ключът...
към разбирателството."
"Трите 'бъди'"
Бъди добър слушател.
Бъди чувствителен към нуждите им.
Здравейте, Г-це Уолбърн.
Дойдох да ви кажа, че Улгар има лека температура,
така, че да не го измъчвате много на сутринта.
Ще бъда... чувствителен...
към нуждите му.
Чел си книгата?
Може да съм я разгледал веднъж, два пъти.
Това е много добре! Много съм горда с вас, Майоре.
- О, глупости. Не е трудно да си чувствителен.
- Той се върна! Върна се! - Кой се върна?
Мъжът който живее в гардероба ми.
О, момче разкарай се с тези глупости "Страх ме е от тъмното".
Къш, изчезвай.
Чувствителност.
Чувствителност, чувствителност.
Здравей, приятелче. Знаеш ли какво си имал?
Казва се кошмар.
Знаеш ли какво е това?
Е, това е всичко.
Защо не се качиш обратно в стаята си преди...
онзи мъж да е излязъл от гардероба и не ти е откъснал главичката
Чувствителност.
И на това му казваш чувствителност?
Нека ти разкажа историята на Кевин Дън.
- И двамата му родители са мъртви. - Катастрофа с кола, 1989.
Живял в дом за сираци "Челси" до 1991 когато го осиновява училището.
Знам всичко.
Сигурно, знаеш че и последното нещо от което има нужда сега...
е садистичен баща който да му изкарва акъла.
А може би има нужда...
да си извадиш цицката от устата му...
и му дадеш да порасне.
Моля? Какво каза?
Аз не фъфля.
Казах:
" Извади си цицката от устата му...
и престани да го глезиш!"
Аз не го наричам глезене, а родителска грижа.
Аз му викам кастрация!
А аз мисля, че си арогантен, психопат,
диктаторски, егоцентричен, фригиден задник!
Не съм фригиден.
Той е още там!
Искаш ли да видиш родителска грижа?
Той там ли е?
- Ако е още там не му е весело. - Какво беше това?
Майор Пейн терминира лошия човек!
И ако е още там не му е весело!
Лягай си в леглото.
Лошия човек няма да те тормози повече.
Благодаря, Майоре.
Обичам те.
Какво правиш, момче? Заговорничиш ли?
- Не, сър! - Не знаеш ли, че мога да те убия по 20 различни начина?
Майоре, Майоре! Всичко е наред!
Той ти показва, привързаност!
Не ми харесва.
Кара ме да се чувствам странно.
- Ъ, лека нощ, Г-це Уолбърн. - Лека нощ, Майоре.
- Къде е той? - По-добре да дойде.
Алекс! Алекс!
- Алекс, успя ли? - Колко струваше?
- Къде беше? - Тихо. Готово е.
Отряд! Внимание!
Да вървим гниди. След мен.
Пейн не е тук. Той е в задника ни.
Задниците ни са стегнати и не може да мине.
Без звук. - Едно, две
- Без звук - Три, четири
Разкърши се.
Обичаш римите а, момче?
Как се казваш? Бил храста?
Не, нека позная. Ти си Снуп Кучкаря.
Лайна! Лица към земята.
Сега ще ви науча на военни рими!
Едно!
Не се ли чувствате тъпо?
Две! Погледнете се.
Три.
Никога не се шегувайте зад гърба ми,
иначе ще ви заровя в земята!
Добре дами.
Хей, Дън. Изпусна купона.
Хе-хе.
- Добре сега отиваме на полето...
...за 2 часа тренировки с оръжие.
Ей, Пейн!
Ти ли си Пейн?
Имам да ти казвам някои неща.
Фи-фай-фо
От кое бобено стебло падна?
Чух, че тормозиш момчетата.
Всъщност чух, че не си издържал...
в истинската армия!
- Чух че е време да си ходиш.
Знаеш ли какво чух аз?
Чух че майка ти е толкова дебела, че играе билярд с планетите.
Замисли ли се да си ходиш вече?
Всъщност, купона сега започва.
Хе-хе-хе.
Ето какво ще направя: с ей този десния крак...
ще те изритам в лявата част на лицето.
Не ми ги пробутвай тези каратистки глупости.
Нали каза, че ще ме...
изриташ в лицето.
Какво, лъжец ли ме наричаш?
Оу, дечица.
Някой ще отговаря за кръвта от устната ми.
Искам имена.
Искам да знам кой е отговорен.
Не бързайте.
Явно никой не е отговорен.
Изглежда сам съм си виновен.
Е, знаете какво ви чака.
Седем 23 часови дни...
пълни с приключения.
Ще ви направя силни момчета!
Сър.
Да, лайно?
Аз бях, сър. Аз го наех.
Една смъртна присъда е подписана.
Има ли още доброволци?
Ами ти, кафяв нос?
Действах сам, сър.
Отрядът не знаеше за моите действия.
Много смел ход, Г-н Стоун.
Какво да те правя?
Не знам, сър.
Не знаеш.
Предполагам, че трябва да ме изключите от отряда.
Какво, и да те пратя на почивка?
Дотсън!
- Сър, да, сър! - Вече не си лидер на отряда.
Стоун. Сега ти си кадет сержант.
Ако тези мъже, спечелят военните игри,
ще е било защото си ги повел към победа.
Но ако загубят,
ще е защото ти си ги провалил.
- Не искам да нося тази отговорност. - Не можеш да преговаряш.
Щом аз съм новия лидер на отряда първата ми заповед е да вървите на майната си, сър!
Какво ми каза, лайно?
Защо не се върнете в ада от където сте дошли?
Момче, за две секунди ще те прекърша...
като чаша за мляко хартия през зимата!
Ще си навра крака толкова дълбоко в задника ти,
че, водата в коляното ми ще ти утоли жаждата.
Опитай.
Искаш ли да се махна, момче? - Да, сър.
Казах:" Искаш ли да се махна, войнико?"
Да, сър!
Тогава ще се срещнем пред сградата на училището в 21:00.
Щом искате да се махна дами ще получите шанса си.
Къде е купата за първо място във военните игри на Вирджиния?
Академията "Уелингтън", сър!
Искам тази купа.
Ако ми донесете купата,
аз ще напусна.
Това е тайна операция, господа.
Ако бъдете разкрити, аз ще отрека всичко...
и вие ще платите цената.
Това е сделката.
Приемате ли?
Сър... да, сър.
Тогава ми донесете купата.
Това е, нашият голям шанс да се отървем от Пейн.
Има две мили до Уелингтън. Да я вземем по най-бързия начин.
Движение, мърдайте!
Това е последния ти шанс, Дотсън.
Да не мислиш, че ще дойда за да се излагам?
Както и да е. Обадих се на баща ми. Напускам тъпото училище.
Чао. Приятно прекарване.
- Къде тръгна? - Отивам на тайната мисия.
Не може. Много си малък.
Остани тук и пази базата, става ли?
Какво ти става, момче?
Не ми дадоха да отида на мисията. Казаха че съм много малък.
Никой не ти дава да правиш нещо когато си малък.
О, глупости.
Ами онези истории за малки хора направили големи неща?
Като малката червена шапчица? Онези трите малки прасенца?
Спайк Лий? Или тримата разбойници?
Знаеш ли историята за малкото локомотивче?
Нека ти разкажа тази история.
Имало едно време,
дълбоко в джунглата,
едно малко локомотивче.
Той си пуфкал покрай вражеската линия.
Пуф, паф, пуф, паф. Ту, туууу!
Мисията на локомотивчето била да...
да закара няколко калашника и ядрено оръжие...
в планината до 2063 батальон.
Излишно е да ти казвам, че...
имало, доста съпротива.
Мислиш ли, че това спряло локомотивчето?
Не, господинчо. Той продължил да си пуфка.
Пуф, паф, пуф, паф.
Ту, туууу!
Дори когато те се качили на влакчето и извадили очите на машиниста,
и кръв и сополи потекли от очните дупки.
Мислиш ли, че това спряло локомотивчето?
Той продължил да си пуфка...
Пуф, паф, пуф, паф. Ту, туууу!
Докато...
жълтурите не заредили един мост с пластичен експлозив...
и докато локомотивчето минавало през моста...
Буум! Експлозия.
И кръв и вътрешности се разхвърчали навсякъде!
И Бъба пълзи през задната врата,
без крака.
Поглежда ме и казва: Пейн!
Не си чувствам краката.
А аз казвам: Бъба, тях ги няма.
Поглеждам надолу,
и малките кокалчета ритаха много бързо, ей така.
И му казах: Бъба, градът е на 30 мили от тук.
Освен ако не можеш да ходиш на ръце няма да успееш.
Изведнъж навсякъде се напълни с жълтури!
Бах сам със пистолета си.
И нямах друг избор...
освен да си пробия път.
" Умри, свиня! Умри! Няма да хванете Майор Бенсън Уинифред Пейн жив!"
Бум! "Видях какво направихте на моя приятел! " Бум!
- Майоре! Майоре! - Бум! Бум!
Здравейте, Г-це Уолбърн.
Изпуснахте историята за лека нощ.
Не, всъщност не съм.
Бих желала да обсъдим тази история.
Може би на вечеря?
Добре.
Добре. Ще се приготвя.
- Аз също. - Добре.
- Добре.
Чао.
Очаквай продължение. Като се върна, ще ти кажа...
какво използваше Бъба за пенис.
Е, няма ли да ядеш?
Ще почакам малко. Боли ме коремът малко.
Има доста витамини в храната.
Не трябва да ги прахосваш.
Мисля, че се справяш доста добре...
с начина по който се отнасяш с децата.
Това беше почти чудесно нещо...
което се опита да направиш за Тайгър тази вечер.
Може ли едно предложение?
Продължавай.
Ами, историята ти, доста интересна...
но малко груба.
Имаш предвид експлозията!
Да, и изваждането на очите.
Трябва да се поотпуснеш.
Не всичко е свързано с войната.
Как се забавляваш?
Обичам да седя с главата надолу с превръзка на очите,
да си разглобявам пистолета и пак да го сглобявам...
преди да ми потече кръв от носа.
О, това е чудесно!
Има ли нещо което да не е свързано с битка?
- Например? - Като голф.
Отрицателно.
Ами кино?
Отрицателно.
Сигурно и не танцуваш.
Знаех как да разкърша тяло...
на младини...
Няма ли да танцуваш?
Бенсън.
Никой не прави роботът вече.
Тогава ще си разровя репертоарът.
Уилямс, вземи момчетата и претърсете левия фланг на училището.
Ясно.
Улгар. Ти и останалите покрийте десния фланг.
- Ясно ли е? - Ясно. Хайде!
Не мърдай!
Мадисън са скапаняци.
И тогава гръдния му кош експлодира.
Бум! Хе-хе-хе.
Знаеш ли, кога за пръв път вкарах носа на човек в мозъка,
причинявайки спонтанна смърт и едновременно пръскане на вътрешностите.
Но стига съм говорил за мен, жено. Каква е твоята история?
Изненадан съм, че не си народила 12 кученца.
- Не си ли била омъжена?
Да, бях.
Какво стана? Би му шута?
Не. Всъщност, той ме напусна.
Аз исках деца. А той не.
Всеки мъж който те напусне заслужава да бъде обезглавен...
и мозъкът му да се изпрати по пощата на майка му.
Благодаря ти, Бенсън.
Ами ти? Има ли Г-жа Пейн?
Отрицателно. Ако флотата искаше да имам жена,
щяха да ми препишат една.
Ами,
прекарах си чудесно тази вечер, Бенсън.
Да съм с теб е почти толкова хубаво колкото да си чистя пистолета.
- Имам нещо за теб. - О, какво е?
Патрон.
Той е специален.
Той е от сърцето ми.
Наистина? Откъде го взе?
От сърцето ми. Лявата камера.
Извадих го сам с ножа си.
И искам да го задържиш.
Благодаря, Бенсън.
Лека нощ.
Лека нощ, принцесо.
Какво по дяволите правиш в моя офис?
Беше капан.
Ти ни натопи.
Може да съм звъннал тук там.
Нали не мислиш, че просто ще ти я подадат?
Сритаха ни задниците заради теб!
Това няма нищо общо с честно или нечестно.
Трябваше да постигнете целта.
Е, успяхте ли?
Видя ли купата поне?
О, видях я.
И когато я видя, пожела ли я?
Да, за да се отърва от теб.
Не попитах това!
Пожела ли я?
Пожелах я.
- Да я притежаваш? - Да.
- Да я заслужиш? - Да.
- Да я спечелиш? - О, да.
Тогава нека я спечелим, лайно такова!
Ако наистина я искаш, ще ти покажа как да я заслужиш.
Добре дошли в училище Мадисън, родители.
За ваше удобство,
ще ви уведомяваме за всяка дейност...
през целия ден.
Хей, Хиткот, родителите ти ще дойдат ли?
Не, разбира се.
- Ами твоите, Уилямс? - Шегуваш ли се?
Моите казаха, че ще дойдат, но имат алергии.
Какво ти се е случило?
Нищо. Чувствам се чудесно.
Но погледни се ти.
Истински войник.
Сега си старо куче.
Какво правиш тук?
Днес е денят на родителите, а аз съм ти настойник.
Ти си пиян.
Не ми обръщай гръб.
Отдай ми чест.
Няма да ти козирувам.
Нали отдавате чест на по висшите.
- Или не ви учат на това тук? - Кой е по висш?
Теб те изритаха. Забрави ли?
Не ме дразни като майка си.
Сега си мой. Аз те притежавам.
И ти ще ме уважаваш.
Сега ми отдай чест.
Не!
Ако удариш момчето отново ще ти отдам една голяма чест.
- Това е между мен и сина ми. - Доведен син.
Който и да е, сега е под мое командване.
Сега ще ви помоля учтиво, да се върнете в колата си.
Вървете!
Връщай се в бараката, синко.
Майор Пейн, сър.
Да.
Искам да взема купата, сър.
Повтори?
Искам да взема купата, сър.
- Искаш да я откраднеш? - Не, сър.
- Искаш да я спечелиш? - Искам да я заслужа, сър.
И вие ли желаете същото?
Чакайте ме на полето в 17:00 часа.
Имаме работа.
Отряд, внимание!
Две. Три.
Четири. Пет.
Шест. Седем.
Осем.
Изпънете гърбовете.
Отряд. Внимание!
За по-чест.
Ръце долу!
Наля-во.
Надя-сно.
Свободно!
Все още сте като гаден сандвич.
Само, че вече не мухлясал.
От сега нататък вече не сте лайна.
Повишени сте... в гниди.
Сега сте семейство, отбор.
Да спечелим игрите.
Отряд!
Внимание!
Посрещнете генерал.
Майоре, имам толкова добри новини, че реших да ви ги кажа лично.
Америка има нужда от вас.
Възникна ситуация в Босна, в която има нужда от специални умения.
От този момент сте отново в армията на Съединените Щати...
на пост Лейтенант.
- Благодаря, сър! - Поздравления.
Екипът ви ще тръгне от Вашингтон.
Явете се утре в 16:00 за инструкции.
Ето ви билетите.
Ъ, генерале, утре са военните игри и аз се надявах...
Игри? Пейн, доста се борех за назначаването ти.
Искаше го. Получи го.
Ако не се върнеш, няма да има друг шанс.
Сър, майорът ще бъде там, сър!
Много добре. Ще се видим във Вашингтон.
Ей, ей, майоре. Къде отивате?
Обратно към убийствата. Искаш ли да дойдеш?
Така си и мислех.
Води мъжете си към победа.
Какво стана с единството и семейството...
и другите глупости на които ни научихте?
Не съм казал, че семействата не се разделят.
Не гледаш ли Опра?
Значи е истина. Просто ще си заминеш.
Когато приключат с теб, пак ще те захвърлят.
Аз поисках да си тръгна. Онези момчета ме размекват.
Онези момчета имат нужда от теб!
Те работеха упорито заради теб.
- Направиха го заради себе си. - Бенсън.
Виж, жено.
Изпълнил съм 11 мисии.
Не съм го направил за да дойда тук и да ме завладеят една жена и няколко деца.
Да не си помисли, че ще се оженя за теб?
И ще си имаме бяла оградка? Ще осиновим Тайгър и ще станем едно щастливо семейство?
Това не съм аз. Това не е Пейн.
Не мога да повярвам, че си тръгна.
Алекс, къде отиваш?
На игрите.
По добре се приготвяйте. Трябва да сме там след час.
Не трябва да ходим на игрите. Пейн си тръгна.
Нямаме шанс без Пейн.
Чуйте, със или без Пейн,
аз ще отида там и ще спечеля глупавата купа.
Скъсахме си задниците за да се подготвим за това.
Не съм минал през всичко това за да остана с празни ръце.
Така, че момчета какво мислите? С мен ли сте?
- Ами, да... - Добре.
- Не ви чувам! - Сър, да, сър!
Малко по-силно.
Сър, да, сър!
Още веднъж, гниди такива.
Сър, да, съ-ъ-ъ-р!
Тагърт, за почест.
Стейпълтън, за почест.
Уелингтън, за почест.
Мадисън, за почест.
Кадети, ръце долу.
Добре дошли, мъже...
на 58-те годишни военни игри на Вирджиния.
Тази сутрин, всички сте равни.
Но до края на деня, ние ще почетем най-добрите с награда.
Купата на шампионите.
Нека игрите започнат.
Добър изстрел, Уилямс. Нямам какво да ти кажа.
Добре, Фокс. Продължавай.
Да!
Хайде, момчета. Гниди!
Дърпайте.
Давай, Тайгър. Давай.
Бенсън.
- По местата. Готови.
Едно, сър. Две, сър. Три, сър. Четири, сър.
Пет, сър. Шест, сър. Седем, сър.
Четири, сър. Пет, сър. Шест, сър.
Давай, Хиткот. Прехвърли се. Давай.
Хайде. Ще успееш.
Хайде. Мърдай. Мърдай.
Ще се видим по-късно, загубеняк.
- Това той ли е? - Да, давай!
- Той го спъна! - Победителят в щафета е Уелингтън.
Второ място: Мадисън.
Трето място: Стейпълтън.
Четвърто място: Тагърт.
Добре, престанете.
Махни се от него.
Стойте момчета. Хей, хей, стига.
Престанете. Престанете!
Арестувайте го!
Това не е задоволително!
Настоявам целя отряд на Мадисън...
да бъде дисквалифициран от последното състезание.
Лейтенант, мога да дисквалифицирам само кадетът който започна безредиците.
Това не е достатъчно. Погледнете ги.
Тези животни са толкова жалки, че дори и командващия им не дойде.
Няма нужда от обиди.
Майор Пейн. Какво правите тук?
Казаха ми, че сте на важна мисия.
Какво е по важно от това момчетата ми да спечелят състезанието?
Предлагам купона да започва.
Какво ще кажете, полковник?
Кадети. Доволен съм да обява двата най-добри отряда...
който ще се състезават за първо и второ място в военната строева подготовка:
Академии Уелингтън и Мадисън.
Дами и господа, академия Уелингтън.
- Ходом марш! - Лидер: сержант Майкъл Рачмил.
Добре, господа. Дайте по-живо. Имаме да печелим купа.
Здрасти, господин Отказ.
Докато беше на ваканция, ние имахме доста проблеми тук.
Аз не виждам проблем. Стигнахте до финалите, нали?
Да, но не благодарение на теб.
За какво се върна? Нямаме нужда от теб.
Може би не се върнах заради вас.
А защо тогава?
Може би си казах, че искам да видя как ще спечелите първо място...
и няма да си тръгна докато не го направите!
Значи така?
Всичко е заради купата?
Може би... ви харесвам.
Само това?
Може би... ви харесвам много.
Само толкова?
Не прекалявай, бейби.
Сега нека спечелим.
Нямаме лидер за строевата подготовка.
- Имаме разбира се. - Кой?
- Тайгър. - Луд ли си?
- Какво? - Точно така.
Това момче я знае наизуст като буцата отзад на главата му.
Не мога. Много съм малък.
Дами и господа, това бяха академия Уелингтън
Трябва ли пак да ти казвам историята за малкото локомотивче?
Тогава отивай там и надуй свирката, момче.
Туу. Тууу.
Дами и господа, академия Мадисън.
Лидер на отряда: Редник Кевин "Тайгър" Дън.
Ето ни заедно.
Готови на всичко.
Започнахме като момчета. Сега сме мъже.
Така, че се отдръпнете от кадетите на Мадисън се пазете.
Ако не вярвате опитайте и ще видите.
Ето идваме, идваме.
Хип-хоп, хип-хоп...
Ние сме такива защото ни идва от вътре.
- Едно, две. - Едно, две.
- Три, четири. - Три, четири.
- Едно, две, три, четири.
- Едно, две... три, четири. - Марширувай!
- За почест.
Ходом марш.
Ръце долу.
Салют.
Академия Мадисън.
Три месеца по късно.
Отряд. Внимание!
Сър, отрядът е сформиран, сър.
Моето име...
е Бенсън Уинифред Пейн.
Искам да съм първият който ви посреща с добре дошли...
в училище Мадисън.
Това което се опитваме да развием тук...
е една семейна обстановка.
С уважение и разбирателство.
Искам да мислите за мен не само като за командващ офицер,
но и като за приятел.
Какво по дяволите е това?
Той е мой.
Спокойно момче. Седни.
Добро момче.
Знаеш ли, че не е разрешено да водиш животни тук, Г-н Ейс Вентура.
Е, може би това не се отнася за мен.
Той е моето сляпо куче водач.
За какво му е на някой сляпо куче?
Кучето не е сляпо.
Аз съм сляп, идиот такъв.
О, виждам, че ти и приятеля ти Куджо...
имате проблем с разбирането и ви трябва приспособяване.
Сега ще поправим това бързо.
Хей, ефрейтор!
Отиди да кажеш на мама да ми донесе ножа.
Хе-хе-хе.
А, хе-хе-хе.
О, хе-хе-хе.