Вземете моята. Има още няколко капки.
Няма да остане за връщането.
Не мисля, че ще има такова, господин Фродо.
Залегни, Фродо!
Скрийте се!
Фродо!
Къде са?
Нека повелителят на тъмната земя се покаже!
Нека плати за постъпките си!
Господарят ми, Саурон Велики, ви поздравява.
Сред тази сган има ли някой, упълномощен да преговаря с мен?
Не сме дошли да преговаряме със Саурон, неверния и проклетия.
Предай на господаря си,
че армиите на Мордор трябва да се разпръснат.
А той трябва да напусне тези земи и никога да не се завръща.
О, това е Сивобрадия.
Имам знак за вас, който ми бе наредено да ви покажа.
Фродо...
Фродо!
Тихо.
Не!
Тишина!
Полуръстът ви е бил скъп, както виждам.
Но е изстрадал много в ръцете на своите пленители.
Кой би помислил, че някой толкова дребен...
ще понесе толкова много болка.
Но той не можа. Не можа.
А това кой е? Наследникът на Исилдур?
За да бъдеш крал е нужно повече от счупено елфско острие.
Явно с това преговорите приключиха.
Не го вярвам!
И няма да повярвам!
Назад!
Отиде си, господин Фродо.
Светлината му е насочена надалеч, към кулите на Севера.
Нещо привлече вниманието му.
Не мърдайте.
Синове на Гондор и на Рохан. Братя мои.
В очите ви виждам същият страх, който е обзел сърцето ми.
Може би ще дойде ден, когато куража ни ще ни предаде.
Ден, в който ще изоставим приятелите си
и ще се отречем от връзките си. Но днес не е този ден.
Ден на вълчи вой, строшени брони и гибел.
Но днес не е този ден! Днес ще се бием!
Заради всичко, което ви е мило на този свят,
ви призовавам да се изправите, мъже на Запада!
Не съм мислел, че ще умра в бой, редом до някой елф.
А редом до приятел?
Бих могъл.
Помните ли Графството, господин Фродо?
Скоро ще е пролет,
дърветата ще цъфнат и птиците ще свият гнезда в тях.
Летните лъчи ще огреят полята.
Ще ядат първите ягоди с крем.
Помниш ли вкусът на ягодите?
Не, Сам. Забравих дори вкусът на храната.
Песента на водата...
Мекотата на тревата.
Беззащитен съм срещу мрака.
Нямам нищо. Сам съм сред огъня.
Виждам го с очите си.
Да се отървем от него.
Веднъж завинаги. Хайде, господин Фродо.
Не мога да го нося аз,
но мога да нося вас. Хайде.
Арагорн...
Елесар.
За Фродо.
Вижте, господин Фродо, портата.
Почти стигнахме.
Умни хобити, дотук стигнали.
Не трябва да отива натам.
Няма да нараните Безценното!
Но ти се закле в Безценното!
Смеагол обеща!
Смеагол излъгал!
Фродо!
Орли.
Орлите идват!
Фродо!
Тук съм, Сам.
Унищожете го!
Хайде!
Хвърлете го в огъня.
Какво чакате?
Пуснете го!
Пръстенът е мой.
Не.
Не!
Да!
Безценното ми.
Дай ми ръка.
Хвани ръката ми.
Не се пускайте!
Протегнете се!
Фродо!
Няма го.
Свърши се. - Да, господин Фродо.
Всичко свърши.
Виждам Графството.
И нашата река, Фуков край.
Фойерверките на Гандалф.
Светлините над Празничната ливада.
Роузи Котън танцува.
Има диадема на главата.
Ако някога бих се оженил,
ще да е за нея.
Ще да е за нея.
Радвам се, че съм с теб, Самознай Майтапер.
Тук, на края на всичко.
Гандалф.
Фродо!
Гимли.
Дойдоха дните на краля.
Нека бъдат благословени.
Този ден не принадлежи на един човек,
а на всички ни.
Нека заедно построим отново този свят,
в който да живеем мирно.
Et Eдrello... От Великото море пристигнах...
Endorenna utъlien. в Средната Земя.
Sinome maruvan... Тук ще живеем,
ar Hildinyar... аз и моите потомци,
tenn' Ambar-metta. до края на света.
Hannon le. Благодаря ти.
Приятели.
Вие не ще се кланяте никому.
Така започна Четвъртата Епоха на Средната Земя.
А на Задругата на пръстена, обвързана от приятелство
и любов... свърши.
13 месеца след като Гандалф ни прати на пътуването ни,
се намерихме пред нещо познато.
Бяхме си у дома.
Как да проследим нишката на един живот?
Как трябва да продължиш, когато сърцето ти
разбира, че няма връщане назад?
Има рани, които времето не лекува.
Някои неща остават толкова дълбоко,
че никога не биват забравени.
Дотам и обратно. Историята на един хобит от Билбо Бегинс
Господин Фродо.
Какво има?
Минаха четири години от Съдбовният Хълм.
Раната така и не зарасна.
Дотам и обратно.
Историята на един хобит от Билбо Бегинс.
И Властелина на пръстените от Фродо Бегинс.
Приключил си я.
Не съвсем. Има място за още малко.
Веднъж Билбо ми каза, че ролята му в тази история ще приключи
и всеки от нас ще трябва да продължи разказа.
Неговата история приключи.
Няма да има повече пътувания за него.
Освен едно.
Кажи ми отново, момче, къде отиваме?
На пристанището, Билбо.
Елфите са ти оказали голяма чест.
Място на последният кораб, отпътуващ от Средната Земя.
Фродо.
Може ли да зърна за последен път старият си пръстен?
Който ти дадох.
Съжалявам, чичо.
Опасявам се, че го загубих.
Жалко.
Исках да го подържа за последно.
Досега не бях виждал подобно нещо.
Силата на трите пръстена приключи.
Настъпи Ерата на хората.
I Aear can vкn na mar. Морето ни вика у дома.
Мисля, че съм готов за още едно приключение.
На добър час, мои смели хобити.
Задачата ми приключи.
Тук, на брега на морето
идва края на нашата задруга.
Няма да кажа "не плачете".
Не всички сълзи са от болка.
Време е, Фродо.
Какво иска да каже?
Отидохме да спасим Графството, Сам.
И то е спасено.
Но не и за мен.
Не говорите сериозно.
Не можете да си тръгнете.
Последните страници са за теб, Сам.
Скъпи ми, Сам.
Не можеш винаги да се раздаваш.
Ще трябва да си едно цяло много години.
Имаш толкова много неща, които да те радват.
Толкова неща да свършиш.
Твоята част в историята продължава.
Е...
Върнах се.
К Р А Й