Да говорим по работа.
Дебелото копеле превзема бизнеса на Марицио.
Знаеш, че Марицио е разумен човек.
Той иска само малко да си поговорят.
Но този тип, не иска и да чуе за него.
Mоже би тебе ще те послуша.
Ходи в града всеки вторник. Свободен ли си във вторник?
Да, свободен съм.
Радвам да ви видя отново, г-н Джоунс.
Запомни, прилежността се цени.
Имаш половин час.
Един час.
Какво?
Тонто е. Има някакъв тип, който иска да говори с теб.
Как изглежда?
Сериозен.
- Кажи му че идвам. - Идва...
Някой идва. Някой сериозен.
Мики, внимавай. Имаме компания.
Хайде.
Спрете!
Кажи на шофьора да ни чака отзад, побързай.
- Скъпи, какво става? - Не се тревожи скъпа.
Всичко е наред. Почини си.
О, господи.
Тези копелета са блокирали двата изхода.
Провери терасата!
- 911. - Трябва ми помощ.
- Някой се опитва да ме убие. - Изчакайте моля.
Момент само.
Ще ви свържа с дежурния офицер.
Детектив Джеферсън. С какво мога да бъда полезен?
Ще ви се обадя пак.
Спокойно, пич. Имам половината Боливия опакована в куфари.
Все още не е смесена вземи я твоя е.
Набери този номер.
Ще говоря с теб по-късно, всичко наред ли е?
Чао.
- Здравей? - Морицио e. Помниш ли ме?
- Виждам, че си се върнал в града. - Да. Всъщност не.
Само днес.
Знай, че това е последния ти ден в града...
и повече не искам да гледам шибаното ти лице.
Да, добре.
Дай да говоря с нашият общ приятел.
Той иска да говори с тебе.
Увери се, че е разбрал, и го пусни да си ходи.
Разбра ли?
- Кажи. - Разбрах.
Добре.
Исусе.
Две млека, както обичайно?
Защо скри цигарата?
Tази сграда е пълна с плъхове.
Не искам баща ми да узнае. Имам достатъчно проблеми.
Какво стана?
Паднах от колелото.
Не казвай на татко че пуша, става ли?
- Защо го правиш? - Не знам...
Хората имат проблеми с паметта. Сигурно е от слънцето.
- Трябва да знаеш кога да излезеш на слънце. - Не знам как се случи.
Какво съм направил? Аз съм просто куриер.
Държа стоката, която ми дават. Нито я поглеждам, нито я пипам.
- Не знам как да ти кажа. - Опитай се да ме разбереш.
Юни ти дадохме 100% чиста дрога.
Сега е юли и взимаме дрога, 90% чиста.
Някъде между юни и юли, 10 % са изчезнали!
Не знам. Не е моя работа. Вие ми дадохте пратката, аз я пазих.
- Това е всичко което знам. - Опитвам се да ти помогна...
но ако си мислиш да бъдеш твърдоглав срещу този...
Ще ми се наложи да се разтревожа.
Когато слуша музика, ненавижда да го безпокоят.
Казвам ти истината.
Надявам се, защото този може да надуши лъжата.
Това е страшно.
Това е като шесто чувство.
Смяташ ли да си промениш мнението или да го викам?
Казвам ти истината.
Добре.
Стан.
Съжалявам. Той казва, че не е пипал стоката.
Разбира се, че не я е пипал.
Давам ти още малко време.
Намери този който е я пипал, до утре.
Следобед.
Малки, чакай.
Аз не съм пипал стоката.
Търси си я сам!
Какво правиш тук? Отивай вътре и се занимавай с домашните си.
- Направих ги. - Влизай вътре и помагай на сестра си...
Прибирай се!
И престани да пушиш!
Едно!
Две. Бавно издишвайте.
Бавно вдишвайте.
- Дишайте дълбоко. - Времето свърши. Мой ред е.
Само смени канала и ще ти размажа физиономията.
Готови с краката. И долу.
Извинявай,скъпи.
Разтегнете. Починете.
Добро утро.
Здравей, сладур.
Скъпа, изключи го! Мама я боли главата.
- Тя се прережда. - Тя Иска да гледа онези тъпи анимации!
Това не и пречи да си мърда задника.
Не съм сама и с дебел задник.
Две и горе.
Може ли някой цял ден да не върши нищо, и само да гледа анимации...
Размърдай си малкият задник и отиди да купиш нещо са ядене?
- Краката. Великолепно. - Само се опитай да го кажеш пак.
- Маржи, струва ми се че се свивам. - Това не е за първи път.
Винаги идваш с нещо, нали?
Струва ми се, че този път отидох много далеч.
Наистина отиде много далеч сега. Закъснявам за работа.
Как е днес домашната работа?
Наистина го чувствам. Ето тук, в корема.
- Едно... - Сега е мой ред!
Помощ! Тя иска да ме удари!
- Татко, тя... - Затвори проклетата врата!
Моля те, не ме бий!
Кучка.
- Мегатрон! - Напрегнете цялото тяло.
Когато използвате квадра-степ, вашите бедрени мускули...
- Някой ще вдигне ли телефона? - Аз съм заета!
- Ало? - Маргарита МакКалистър...
Директор на училището Спенсър в Уайтууд, Ню Джърси.
Може ли да говоря с г-н или г-жа Ландо?
Аз съм.
Мисис Ландо, когато вашият мъж записа Матилда в училище...
той каза, че тя има проблеми.
Както знаете, ние се гордеем, че разрешаваме проблемите на момичетата...
превръщайки ги в здрави, полезни млади жени.
Но ако нея я няма, ние нищо не можем да направим.
Матилда не е идвала на училище вече две седмици.
Знам, че мъжът ви е платил за обучението за една година напред...
но ако погледнете в правилника който ние ви изпратихме...
ще видите, че без уважителна причина на отсъствие...
парите за обучение не се връщат.
Тя умря.
Кажи на това проклето дете да поработи малко тука!
Прибирай се! Уморих се от този безпорядък.
Чакай!
Животът винаги ли е толкова жесток, или само когато си дете?
Винаги.
Задръж го.
Аз отивам до магазина. Искаш ли мляко?
Едно или две? Две нали?
Обичам тези спокойни моменти преди шоуто.
Напомня ми за Бетовен.
Можеш ли да чуеш това?
Това е като да сложиш глава над тревата и да я чуеш как расте...
Ти можеш ли да я чуеш как расте.
Можеш да чуеш насекомите.
- Харесваш ли Бетовен? - Как да ти кажа.
Искам да ти покажа нещо.
Татко!
По-добре остани тук.
Казахме до следобед.
Вече си просрочил с една минута.
Ти не харесваш Бетовен.
Не знаеш какво изпускаш.
Увертюрата раздвижва кръвта ми.
Толкова силно.
Но след изпълнението, ако трябва да бъдем честни...
той има тенденция да става малко скучен.
Затова аз спрях!
Претърсете квартирата.
Ти си фен на Моцарт. Аз също го обичам.
Аз обичам Моцарт!
Знаеш ли, той е бил австралиец.
И поради това, той е бил малко лековат.
Затова аз обичам по-тежките момчета.
- Клево. - Какво правиш по дяволите?
Пич, дръж си устата затворена.
Опитай Брамс. Той също е добър.
- Какво си мислиш че знаеш за музиката? - Момчета, да свършваме!.
- Провери ли матрака? - Не.
О,по дяволите!
Мъртъв е.
Исусе. Погледни какво направи.
Стан, с теб всичко ли е наред?
Какво правиш?
- Мъртъв е! - Но той ми скъса костюма.
Да знам, но той е мъртъв.
Забрави за това, успокой се.
Аз съм спокоен.
Чакай тук, ок?
Бени!
Боже мой, Бени! Малки и Стан сме!
Спокойно, добре.
да вървим.
Хайде, ще ти дам цигара.
Бени излизаме!
Бени не стреляй!
Ела тук!
Какво ти става Бени!
Ще облечеш нещо ново...
Успокой се.
Какво става тук?
Всичко е наред, мадам. Полиция.
Оставете бедните хора на мира.
- Всичко е наред. Просто се успокой. - Спокоен съм.
Защо не ги оставите на мира?
Той ви каза - прибирайте се.
Стан, мисля че ще бъде по-добре ако влезнем вътре.
Бени провери кухнята! Търси!
Уили Блуд, гледай к'во направи! Ти уби четири годишно дете!
Ти наистина го направи?
Моля ви отворете вратата.
Бени тука има три деца.
Мисля че Стан е убил момичето.
Уили уби момчето.
Третото го изпуснахме. Намерете я.
Мамка му изпуснахме момичето.
Отивам да търся момичето в тая шибана сграда.
- Не ме ли позна? - Аз съм Гримлок!
Мамка му.
- Йо! Намерих го! - Бинго!
- Намериха го. - Знам.
Ето.
Полицията идва. По-добре да изчезваме.
Полицията идва. По-добре да изчезваме. Ти оставаш тук.
Какво да им кажа?
Кажи им...
че си вършихме работата.
- Как се казваш? - Матилда.
- Съжалявам за баща ти. - Ако не го бяха го направили...
един ден аз сама щях да го направя.
Майка ти, тя...
Тя не е моя майка.
Сестра ми искаше да отслабне. Но тя никога не изглеждаше добре.
Тя не ми е истинска сестра. Само наполовина.
Дори не е и добрата половина.
Щом не ги обичаш защо плачеш?
Те убиха брат ми.
Какво им е направил? Той беше само 4 годишен.
Той никога не е плакал.
Той просто сядаше до мен и ме прегръщаше
аз му бях повече майка отколкото онази свиня.
Не говори така за свинете. Те са по-добри от хората.
Но те миришат гадно.
Това не е истина.
В момента, точно сега имам едно в кухнята...
Тук е много чисто...
И мирише хубаво. - При теб няма свине в кухнята.
Не, има.
Току-що бях там, и не видях никаква свиня.
Не мърдай. Сега ще я донеса.
Пиги, къде си?
Ето къде си.
Здравей, Матилда.
Здравей, Пиги.
Как си днес?
Имало е и по-добри дни.
- Как се казваш? - Леон.
Хубаво Име.
Имаш ли някой при който да отидеш, някакви роднини или някой друг?
Ще си взема още малко мляко.
Боже.
Не пипай това, моля те.
С какво точно си изкарваш прехраната?
Чистач.
Искаш да кажеш наемен убиец?
Гот.
- Всички ли убиваш? - Без жени, без деца. Това е правило.
Колко струва да се наеме убиец, да претрепе гадните копелета...
които убиха брат ми.
- Пет хилядарки на парче.
Мога ли да работя за тебе...
а в замяна, ще ме научи да убивам?
Какво мислиш?
Ще ти чистя дома. Ще ходя да пазарувам.
Ще ти пера дрехите.
- Договорихме се? - Не, не става.
Какво искаш да направя? Няма къде да отида.
Имаше труден ден.
Отиди да спиш, и ще видим утре.
Ще ти бъде добре с мен, Леон...
и няма да винаги да бъде като сега.
Ти знаеш.
Лека нощ.
Спа ли добре?
Добре.
- След закуска трябва да си отидеш. - Къде?
Това не е мой проблем.
Прочети това.
Ти не можеш да четеш.
Уча се, но имах много работа в последно време...
така че малко се изморих.
Какво е написано тука?
Реших какъв ще бъде моят живот. Ще бъда КИЛЪР.
Ти искаш да бъдеш убиец? Ето.
Вземи. Ето прощален подарък. Отивай, убивай, но без мен.
- Аз работя сам. Разбираш ли? - Бони и Клайд не са работели по отделно.
Телма и Луиз не са работели по отделно. Те са били по-добри.
Матилда, защо постъпваш така с мен?
Нищо лошо не съм ти направил.
Аз само ти спасих живота вчера,
Правилно. Сега в отговор на това.
Ако ти си спасил моят живот, ти трябва да си имал причина затова.
Ако сега ме изгониш, никой няма да отвори повече твоята врата...
Ако искаше да умра на вратата.
Ти нямаше да я отвориш. Така, че...
ако не ми помогнеш, днес ще умра. Чувствам го.
Аз не искам да умирам.
Ти си едно малко момиче.
Не го приемай присърце, но не мисля че можеш да се занимаваш с това.
Много съжалявам.
Сега как мислиш?
Никога не прави повече така или ще ти пръсна главата.
Разбираш ли?
Аз не работя така. Не е професионално.
Това е правило.
И спри да казваш "Окей" през цялото време.
Окей.
Ще използвате ли това в хотела?
Мистър, смятам да свиря на това...
защото ще имам прослушване в Джулиард следващият месец...
и ми трябват тренировки.
Добре, но не след 10:00.
- Обещавам. - Отлично.
Изпращам ви на края на коридора...
Така че да не притеснявате никой.
Попълнете това, моля.
Татко, може ли аз да го попълня? Обичам да се регистрирам в мотели.
Благодаря, татко. Ще го донеса след минута.
Четвърти етаж!
Благодаря, г-не!
Провървяло ви е да имате такава любезно момиче.
Аз имам дете, на 17, нищо не прави по цял ден.
Мога ли да оставя растението тук докато отнеса нещата горе?
Разбира се.
Ще напиша името на момиче което не ми харесва.
Ако стане горещо, тя ще го отнесе.
Ето. Готово.
- На колко години си? - 18.
- 18? - Искаш ли да погледнеш документите?
Не. Изглеждаш по-млада.
Мерси.
Леон, искам да ме научиш да бъда като теб.
Искам да бъда силна и умна като тебе.
Знам че не съм силна достатъчно...
но мога да науча основата, теорията.
Какво мислиш? Само теорията.
Нуждая се от това, Леон.
Трябва ми време да си събера мислите.
Да, и на мен ми трябва...
Питие.
Не мърдай. Сега ще ти донеса.
Когато ми каза, че искаш тази играчка...
Помислих, че ми се причува.
Казах си, "Леон е професионалист. Никой освен новаците не използва това."
Обичам да оставам във форма.
Разбира се. Винаги оставаш на върха.
Това прилича на мен. Аз знам какво става през цялото време.
Аз никога няма да напусна това място, просто обикалям насам-натам.
Промените не вещаят нищо хубаво, Леон. Нали знаеш?
Провери.
- Провери дали това ти е нужно. - Вярвам ти.
Един предмет няма какво да прави до друг. Запомни го!
Ще го запомня!
Снайпер - това е първото оръжие, с което ще се запознаеш...
защото ти позволява да стоиш на разстояние от клиента.
Колко добър ще станеш, зависи от...
колко близко можеш да си до клиента.
Камата е последна в обучението.
На позиция.
Никога не го отваряй, преди да действаш! Отразява светлината.
Те могат да те видят на мили, като идват.
И винаги се обличай неглиже.
Нищо ярко, окей?
Започваме с тренировките. Това е най-добрия начин да се научиш.
По кого да стрелям?
По който си искаш.
Ще се върна след малко. Дай ми малко време. Мерси!
Изчезвайте, момчета! Не искам да ви виждам.
- Заехте ли си местата? - Нищо не трябва да бие на очи.
- Без жени и деца. Нали така? - Така.
Анцуг в жълто и оранжево?
Става.
Не го изпускай от очи.
Дишай спокойно.
Следи му действията.
Представи си, че бягаш заедно с него.
Усети следващото му движение.
Вдишай дълбоко. Задръж си въздуха.
Давай.
Олеле!
- С мен всичко е наред. Всичко е нормално. - Лягай! Откъде стреляха?
От първия изстрел? Не е зле, а?
- Ей, по дяволите, кой стреля..? - Не мога да дишам! Я ме пуснете бе!
Може ли да пробваме с истински патрони?
Няма да е днес. Хайде да си тръгваме.
Ето така.
- Не, благодаря. - Без приказки.
"Така става...
Сократ -"
Аз ще го направя.
Леон, ние много работим...
Трябва да си починем. Хайде да поиграем.
- На какво ще играем? - Знам една стара игра.
Тя те кара да мислиш и ти тренира мозъка. Какво повече ти трябва?
- Кой е това? - Не знам.
Не знам.
Мустачки.
- Много добре- - Джим Кели?
Добре.
Сега е твой ред.
О'кей, пилигрим.
Клинт Истууд?
- Не знам. Предавам се. - Джон Уейн.
Точно ми беше на езичето. Заклевам се! Беше страхотно!
Леон, наистина беше добре?
Възхитително.
- Обичаш цветето си нали? - То е най-добрият ми приятел.
Винаги е щастливо. Без въпроси.
Прилича на мен, нали виждаш.
Няма корени.
Ако ти наистина го обичаш трябва да го посадиш в парка, за да има корени.
Трябва да ме поливаш, ако искаш да порасна.
Права си.
Чакай!
Иска им се да скачат по чинията. Иска им се да са живи.
Много се забави, Леон.
Липсваше ми.
- Изпусна няколко добри поръчки. - Тренирах.
Да тренираш е добре, но не трябва да се преуморяваш.
За тренировки не плащат толкова като за работа, Леон.
Тони...
всички пари които съм спечелил, които пазиш за мен...
Трябват ти пари?
Просто интересно.
Аз работих много време...
и нищо не съм направил с парите.
Все по някое време те ще ми потрябват.
Срещнал си жена?
Трябва да си внимателен с тях.
Помниш ли когато дойде в тази страна?
Когато те посрещнах, ти не ставаше за тези неща...
и вече си беше затънал заради жените.
- Не го забравяй, Леон. - Би ми се искало да забравям понякога.
Знаеш ли за парите ми...
Може би ще дам...
малко...
на някого.
Нали знаеш, за да помогна.
Това са твои пари, аз само ти ги пазя. Като банка.
Само, че по-добре от тях защото те фалират.
Но никой не може да разори старчето Тони.
Освен това, банките...
винаги има купища бумаги.. и всичко останало.
Но старчето Тони, всичко помни няма какво да пишем. Всичко е в главата.
Сега мога и да чета.
Това е добре, Леон.
Парите ти са тук.
Когато ти потрябват, само ми кажи.
- Шегувам се. Вземи - Няма проблем. Не ми трябват.
- Вземи. Да се веселиш. - Благодаря.
Добре. Дай да си говорим делово.
Не тръгвай. Ще донеса листа.
Ядки, чаша мляко за приятеля ми, Леон.
Чуй, Матилда трябва да си по-внимателна.
Не може да си приказваш с непознати.
Леон, успокой се! Какъв е проблема?
Пуша и ще те чакам.
Искам да престанеш да псуваш.
Не трябва да говориш с хората, така както винаги.
Искам да се постараеш и да говориш по-добре.
И искам да спреш да пушиш! Това ще те убие.
Стой по-далече от него. Изглежда ми извратен.
Ще излезе след 5 минути. Стой там, където мога да те виждам.
Леон, мисля че съм се влюбила в теб.
За пръв път ми е.
От къде знаеш какво е това ако не си го изпитвала преди?
Защото го чувствам!
Къде?
В коремчето.
Там всичко ми пари.
Имах буца там, но сега я няма.
Матилда, радвам се че повече нямаш корем.
Не мисля, че това значи нещо.
Ще закъснея за работа. Мразя да закъснявам.
Как вървят тренировките?
- Как сте днес, мис? - Малко изморена от упражненията.
Разбирам.
Но ти всичко вършиш добре.
Не съм получавал оплаквания.
Сложих памук на струните, за да е по-тихо.
Много хитро.
- Не всички обичат музика. - Знам.
Какво прави баща ти?
- Композитор е. - Това е чудесно.
Като изключим, че не е истинският ми баща.
Той ми е любовник.
Трябва да се разходя.
- Какво ще правиш в събота? - Какво ще кажеш за обяд?
- Къде отиваш? - На гости у приятели в 6J.
Иди. А за съботите?
- 8:00? - Не знам.
Имаш ли планове?
Утре ли ще се срещнем?
Знаем че сте заети. Ще опитаме да свършим по-бързо.
Ще ми обясните ли по-подробно какво се е случило.
Човекът беше тук. Посегна за пищова.
Банг, и го гръмнахме.
- Къде бяха децата? - Не знам!
Би трябвало да са на училище, не мислите ли?
В доклада е написано, че вие сте влезнали пръв.
- Не сме виждали деца? - Вратата беше разбита.
Какво стана? По указания ли работехте?
Загубих добро момче днес. Какво искате от мен?
Да ни съдействате.
Нямам време за такава дреболия като Мики Маусом!
Искате съдействие? Елате в офиса, стая 4602.
Децата трябва да са на училище.
Ей, това е моята топка!
Върни ми я. Къде отиваш?
Къде тръгна бе човек!? Това си е моята топка!
Карай след синята кола.
Да пусна ли буркана да святка?
Не, карай тихо.
Вземи стотарка и млъкни.
За теб е. Подарък.
Да го отворя ли? Ще го отворя.
Харесва ли ти? Добре е, нали?
Мистър МакГуфи, вкъщи ли сте?
Може ли да разговаряме?
Ето. Това е за договора. Двадесет парчета, нали така?
Казва се Норман Стенсфилд, стая 4602...
в сградата на полицията, Федералния площад, 26.
- Няма да се захвана с това. - Защо?
- Много е трудно. - Добре.
Ще ми дадеш ли оръжието си за един ден?
Не си давам оръжието.
Но...
Ти все още си имащ оръжие. Използвай го.
Направи ми услуга. Не стреляй по прозорците.
Защо така се отнасяш с мен?
Като убиваш хора какво постигаш...
Но ти не закачаш убийците на моето семейство?
Отмъщението не е изход. Повярвай ми.
- По-добре забрави. - Да забравя?
След като видях ограденото където е било тялото на моя брат...
очакваш да забравя?
Искам да ги убия тези.
Да им пръсна главите.
Всичко ще се промени, след като убиеш за първи път.
Животът ти ще се промени завинаги.
Ще спиш с отворени очи до края на живота си.
Не мога да слушам тези глупости за спането, Леон.
Искам да обичам...
или да умра.
Ето какво било.
"Искам да умра".
Не и при мен, Матилда. Аз се изморих от игрите ти.
Това е наистина хубава игра, Леон.
Прави хората по-добри. Кара ги да се замислят.
Харесват ти такива игри.
Ако спечеля...
аз ще съм с теб... за цял живот.
А ако загубиш?
Ще ходиш на пазар сам, както преди.
Ще загубиш, Матилда.
В пълнителя има патрон. Аз го чух.
Е, и?
Какво ще е за теб ако аз се гръмна в главата?
Нищо.
Дано не лъжеш, Леон.
Надявам се дълбоко в теб да няма любов.
Защото ако има...
макар и малко любов към мен...
То след няколко минути, ще съжаляваш, че не си казал обратното.
Обичам те, Леон.
Спечелих.
Ранен съм.
Нужен ми е помощник.
Тя е млада, но бързо се учи.
Децата трябва да се възпитават, нали?
Да. Нали аз те научих на това. Но възрастта?
Тя е на 18.
Наистина?
Искаш ли да пием, Тони?
Разбира се. Маноло, чаша мляко за Леон.
Хубава татуировка.
Маноло, дай две.
- Защо? - За да не настина.
Като начало ти трябва да определиш къде е веригата.
Не може да виждаш, но може да почувстваш. Тук.
- Ще позвъня,а ти започваш да говориш. - Какво?
Каквото си искаш.
- Да? - Здрасти.
Сюзан?
Съжалявам. Сбъркала си вратата, момиче.
Не познавам никаква Сюзан.
Отдръпни се малко. Нищо не виждам.
Няма светлина.
Много е тъмно.
- Мистър, страх ме е. - О'кей.
Какво правиш?
Отваряй.
Ако го изпуснеш, ще стрелям, ясно?
Добре. Пусни.
Казах да пуснеш
Върви. Отиди там.
По-спокойно. По-спокойно.
Полека. Внимавай. Аз ви трябвам...
Отиди там. Твой ред е.
Помощ! Моля ви, не ме убивайте.
Сър?
Сър, това не е моята дрога.
Сър, аз...
По-наляво, моля ви.
Сега, контролен изстрел.
Не, вторият изстрел трябва да е по-високо, на гърдите.
Цел-сърцето и дробовете.
Там. Точно там Видя ли?
Първия изстрел го зашеметява.
- Вторият го довършва. - Какво правите?
Никога не стреляй в лицето.
Ако не си разпознаят клиента, няма да ни платят.
Можеш да довършиш всеки и да кажеш че си свършила работата.
- Разбра ли? - Разбрах. Никога в лицето.
- Прибери инструментите. - Какво правите?
Какво става? Ей, мистър!
Какво...
Когато много използваш заглушители...
трябва да сложиш парче плат...
защото много се нагрява и може да се запали отвътре.
Влажна и тъмна тъкан е най-добре.
Какво правиш?
Нали говорихме - без жени и деца.
Какво си мислиш че убива това, наркомани и маймуни?
Сега е чисто.
Да се махаме.
Не трябва да пием, според мен.
Знам, но ще направим изключение за първия ти път.
Ако ще правим изключения за добре свършена работа...
какво ще кажеш за целувка, като в киното.
Да.
Какво правиш?
- Искам да те целуна. - Искам да спреш, моля те.
Престани. Само целувка.
Спри. Всички ни гледат.
Седни.
Наслаждавай се.
- Не ми ли вярваш? - За какво?
- Че те обичам. - Матилда, моля те, забрави.
- Смени темата? - О'кей, извинявай.
Кога стреля за пръв път?
На 19.
За теб.
- Какво правиш? - Да не настина.
- Няма звънец. - Чукай.
- Да? - Здравейте.
Търся стаята на мистър Рубинс...
но тук е толкова тъмно, и се загубих.
Момент.
Искаш ли още? Давай. Покажи си гадната глава.
Да не си мислиш, че ще ме излъжеш толкова лесно?
Тука може да бъде много опасно.
Най-добре веднага да го направим или ще трябва цял ден да му слушаме глупостите.
Тъпак! Излизай, покажи ми гадната си глава, педал!
- Давай, дъвкач на дъвки. - Ей.
Какво ще кажеш, за един пръстен? Можеш ли да го разпознаеш?
Пръстен? Давай, тъпак. Чакам.
Покажи ми, тъпак!
Това е възпламенител.
Марио, връщай се в бръснарницата. После ще довършим.
Леон, свърши ли? Свършихме?
По-добри хора, а?
Казах ти.
Имаш проблеми?
Вземи си стол. Седни.
Много мислих.
Ако нещо ми се случи -
Но с теб нищо не може да се случи.
Ти си неуязвим. Куршум не те лови. Играеш си с тях.
Тони, става въпрос за парите.
Помниш ли момичето, което идваше с мен?
Казва се Матилда.
Ако нещо ми се случи...
Би ми се искало...
да и дам...
парите си.
Можеш да разчиташ на мен, Леон.
Благодаря, Тони.
Дълго време няма да ме има.
- Нещо сгреших ли? - Не.
Това е нещо голямо.
Да, а за мен само остатъците?
Матилда, откакто те срещнах...
всичко се промени.
Така че трябва да бъда малко сам.
Трябва ти време да пораснеш.
Аз пораснах, Леон.
Само че станах и по-опитна.
Всичко ми е на обратно. Аз съм доста възрастен.
Трябва ми време да порасна.
Мамка му.
Давай!
- Добър кош. - Да тръгваме.
Нова ли си? От петия етаж?
- Не може да седиш тук. - Защо?
Нищо не е без пари. Без покритие.
Като си тук, си плащаш. Това е закон.
- Мечтай си. - Какво каза?
- Забрави. Колко? - 10 долара...
на месец.
Имаш ли ресто?
Не се притеснявай. Ще е 12 вместо 10.
И аз ще ти платя до края на годината.
Добре, за година.
Ако си платя наема, то трябва ли да си деля мястото с вас? - Не.
Така че идете си играйте на друго място.
Трябва да помисля.
Ставай. Не ти ли харесва работата?
Ядене.
- Къде сте тръгнали? - Бърза доставка, стая 4602.
Разпишете се тук.
Ела тука.
- Приятни празници, момичета.
Трябва да отида до тоалетната.
Бърза пратка а?
Дай да позная.
Китайска храна?
Тайланд, може би?
Разбрах.
Италианска кухня.
Как се казваш, ангелче?
Сложи пакета на пода.
Добре.
Сега ми разкажи всичко, което знаеш за италианската кухня.
И да не забравиш името на готвача който ми е сготвил това.
Никой не ме е изпращал. Правя го за себе си.
Лично?
Какво да правя...
сега?
Ти уби брат ми.
Извинявай.
Искаш ли да го последваш?
Винаги едно и също.
Когато наистина започнеш да се боиш от смъртта...
ще оцениш живота.
Харесваш ли живота, миличко?
Хубаво е.
Понеже не получавам удоволствие...
отнемайки живота...
на човек, на който не му пука.
Стан, търсих те навсякъде.
- Търсих те горе - - Какво? Зает съм.
Става въпрос за Малки. Мъртъв е.
Малки правеше покупки за нас от Китаеца.
Но той нищо не може да направи.
Казаха ми че този тип е дошъл отникъде. Професионалист е.
Бързо стреля. И се появи от нищото.
Бум и застрелял Китаеца за 2 секунди.
Спокойно пич. Аз съм ченге.
След това се обърна, и казал нещо от рода
Без жени и деца.
Това ще е нещо лично.
Дяволът е капризен.
Блъд, чуваш ли ме?
Да, Стан.
Може ли да я заведеш в моя офис?
Добре.
Боже мой.
"Леон, любов моя.
Знам къде да намерим хората, убили брат ми.
Шеф им е - Норман Стенсфилд. В сградата на полицията - стая 4602.
Искам да го направя сама.
Ако нещо се обърка, оставих на масата 20 хиляди.
Това е за договора. 5 хиляди на глава, нали?
Знам, че ще се почувствам по-добре когато го направя.
Аз те обичам."
Почакай. Няма да се бавя.
Не мога да остана тук. Това е федерална сграда!
Той ще направи това, както му казах.
9-ет милиметров.
Патрони.
Друг 9-ет милиметров.
Какво мислиш да правиш с всички тези пушкала?
Може да е искала да превземе цялата сграда.
Господи!
Какво е това. Закуска???
Внимателно, Блъд може да е отровено.
Няма аншоа.
На това ли му казваш малко? Вече 10 минути те чакам.
Върших си работата.
Харесва ли ти?
Да.
Кажи го.
Харесва ми.
Няма ли да пиеш?
Нали знаеш, че първия път за момичетата е много важен.
Това и определя сексуалността за цял живот.
Четох за това в едно от списанията на сестра ми.
Приятелките ми казваха, че мразят първия път.
Това е, защото те не са обичали приятелите си.
Просто са правили това за да се правят на тарикати.
После е започнало да им харесва, като цигарите.
Ще ми хареса ли това?
Матилда, няма.
Защо?
Не мога.
- Обичаш още някой? - Не.
Имам в предвид..
някой преди много време.
Преди да дойда в Америка.
Баща и не искаше да ме вижда с нея.
Тя беше от уважавано семейство.
А моята...
нали знаеш...
не е толкова уважавана.
Баща й винаги пречеше на нашите срещи.
Но тя не губеше надежда че ще те види, нали?
Да.
Нищо не може да спре любовта, Леон.
Той я уби.
Гръмна я главата.
Два дни го държаха в затвора, после го пуснаха.
Каза, че е нещастен случай.
Така че...
през една нощ...
го причаках.
От 500 фута разстояние.
С него също се случи нещастен случай.
През същата вечер се качих на кораб и дойдох тук...
за да се видя с баща ми, който работеше за Тони.
Бях на 19.
От тогава никога не съм напускал града и...
И никога не съм имал друга приятелка.
Нали виждаш, Матилда...
Не мога да бъда добър любовник.
О'кей.
Можеш ли да ми направиш услуга?
Какво?
Уморих се да гледам как спиш на дивана.
Ще спим на леглото.
Мисля, че това не е добра идея.
Всичко е наред.
Сложи крака на кревата.
Да. Така е добре.
Отпусни главата. Всичко ли е наред? Отпусна ли се?
Лека нощ, Леон.
Лека нощ.
Бих искал парче торта, като за начало.
Маноло, прибери децата, в кухнята.
Аз много уважавам бизнесът ти, Тони.
Когато убиваше за нас, преди...
винаги сме били доволни.
Затова днес ми е много тежко.
Надявам се, да ме извиниш.
Мой човек, беше убит в твоя квартал.
Китайците ми казаха, че убиецът...
приличал на италианец.
Така, че си помислих, Тони може да знае нещо.
Почакай.Това не е всичко.
Това ще ти хареса.
Преди няколко часа, 12-годишно момиче дойде в моя офис...
въоръжена до зъби, с идеята да ме гръмне.
А, знаеш ли кой дойде да я вземе от офиса?
Приличащ на италианец...
убиец.
Умирам да се видя с него.
Отпусни се. Добре ли спа?
Аз никога не заспивам. Едното око винаги е отворено.
Да, забравих.
Никога не съм виждала някой с отворени очи да хърка.
- Хърках ли? - Като бебе.
Мисля да купя мляко за закуска. Няма да се бавя.
Не забравяй кода, като се връщаш.
Две почуквания, после едно, после пак два, нали ли?
Да.
Опаковайте това. Ще взема мляко.
От сега нататък, нито звук!
Отговаряй на въпросите ми с кимане за "Да" и с поклащане за "Не".
Сам ли е?
Чака ли те?
Имаш ли ключ?
Има ли някакъв код, как се почуква че той да те познае?
Отряд Алфа.
- На позиция сме. Готови сме. - Бъдете внимателни.
Нали ви казах.
- Викай всички! - Какво имаш предвид под "Всички"?
Всички!
Вземи това.
Отиди да погледнеш.
- Не мърдай. - Виждаш ли нещо?
Този човек. Той е тук. Опрял е пистолет в главата ми.
Никой да не мърда!
- Пуснете момичето. - Спокойно бе, човек!
О'кей, момичето идва. Пуснете я.
Вземи брадвата от стената. Там. Давай!
Идваш с нас.
Леле, той го уби!
Тъпак!
Размърдай се!
- Изключи тази вода! - Разбрано.
Тръгваме!
В тежко положение сме. Изпращайте артилерията.
Не знам какво стана. Не видях, от къде дойдоха, заклевам се!
Тръгнах към магазина и като се върнах, те бяха навсякъде.
Стой по-далече от прозорците.
Ела тук.
Снайперисти.
Окей, сега дайте да го измъкнем този лайнар от там.
- Как ще се измъкнем? - Остави това не мен. Ще се измъкнем.
Но ти няма да минеш тук. Аз трудно влизам.
- Казах без приказки. - Не, няма да позволя...
- Няма да тръгна! - Послушай ме!
Заедно, нямаме шанс. Но, сам аз мога да се оправя.
Повярвай ми. В добра форма съм.
Направих много пари при Тони.
Ще ги вземем и ще живеем заедно, само ти и аз.
Тръгвай.
Така казваш, за да не се боя.
- Не искам да те загубя. - Няма да ме загубиш.
Ти ми показа воля за живот.
Искам да съм щастлив, да спя в легло, да имам корени.
Никога няма да бъдеш сама.
Моля те, тръгвай дете, тръгвай.
Спускай се, надолу. Тръгвай. Давай.
Ще се видим в Тони. Мисля да ги убия всичките. След 1 час при Тони.
Обичам те, Матилда.
Аз също те обичам, Леон.
Ей, какво става там? Казах да го хванете, а не да разрушавате сградата.
Имаме жив!
Викайте бърза помощ!
Освободете коридора! Пуснете ги да минат!
- Имаме ранен! Махнете се! - Надолу по стълбите.
Напред! Давай!
Махнете го от стълбището!
- Махни си хората от тук! - Държа го!
Двама се спускат по стълбите. Побързайте!
Всичко ли е наред? Ей, трябва ми лекар!
Размърдайте се!
Първи отряд, какво има в стаята?
Нищо не се вижда, има много дим. дай ми 5 минути.
Продължавайте.
Какво? 200 човека не могат да намерят един мъж с момиче?
Момичето намерихте ли?
Как се чувстваш? Свали си маската, бързо.
Дай да погледна. Дълбока рана. Да. И тук...
От трети отряд ли си?
Дай да ти навием ръкава.
Всичко е наред. Чудесно. Пусни. Другата.
Изчакай тук 2 минути. Ей сега се връщам.
Може ли да сложа маската. Така ще дишам по-лесно.
Да. Правилно. Стой тук.
Хайде, всички на улицата! Всички! Излизайте!
Опразнете пътя.
Какво правиш тук? Изчезвай.
На вашите услуги.
Това е от...
Матилда.
По-дяволите!
Махайте се от тук!
Леон ме помоли да ти помогна...
ако се случи нещо, и аз мисля, че то стана.
Той ми остави малко пари за теб.
Така, че си мисля...
понеже си още малка...
Ще ти пазя парите, докато не пораснеш.
Като банка,...
само че по-добре, защото те фалират.
Но аз няма да фалирам.
Това са си твои пари. Понякога...
ти ще идваш...
и аз ще ти давам по малко, за да можеш да се веселиш.
Тук.
- Тук има 100 кинта за начало. - Мога ли вместо това да получа работа?
Работа? А какво можеш?
Мога да чистя.
Нямам работа за 12 годишно дете...
така че си го изхвърли от главата!
Всичко свърши! Играта свърши!
Леон е мъртъв!
Чуваш ли ме?
Престани. Да не мислиш че и на мен не ми е зле?
Но той е мъртъв.
Трябва да забравиш този ненормален и да се върнеш на училище.
Вземи тези пари и изчезвай.
И не ми се мяркай до следващия месец...
защото нещо ми подсказва, че мога да си загубя добрината.
Родителите ми...
загинаха...
в катастрофа преди 4 седмици.
Това е ужасно.
Нямахме достатъчно време да разберем как ще е най-добре, когато дойде за пръв път...
но искам да знаеш, че не съм от тези жени, които позволяват на децата да се отпускат...
Независимо от ситуацията, или от грешките.
Затова ще ти помагам с всичко което мога.
Но при едно условие:
Да спреш да ме лъжеш, Матилда.
Искам да ти дам шанс...
и да ми вярваш.
Кажи ми какво се случи с теб.
Семейството ми беше убито от агенти на DEA.
Заради дрогата.
Аз бях с най-великият човек на земята.
Той беше наемен убиец, най-добрият в града, но той умря тази сутрин.
Ако не ми помогнете, довечера ще бъда мъртва.
- Познаваш ли я? - Никога не съм я виждал.
Мисля, че ще ти бъде добре тука.