Вие сте първият, дано не сте последния.
Това копеле Скинър, ще има да отговаря за доста неща.
Скинър ли? Не, аз ще отговарям.
Ти?
И половината не знаеш.
Фантомът е М.
И ловът продължава.
Какви ги говориш? - Фантомът е М, същият който ни извика.
Дай да те видя. - Не.
Но как...? - Ще си получим отговорите.
Къде са останалите? - Дориан липсва.
А г-н Скинър, сигурно е избягал след като е разбрал, че знаем.
Ами Сойер? - Ще доживее до следващата битка.
Не се безпокой, вече се наситих за тази вечер.
Капитане!
Беше Грей, а не Скинър.
Грей измами всички ни.
Какво е това? - Звукът на предателство.
Какво е това нещо? - Изследователската ми капсула.
Можем да я проследим. - Имам намерение да я хвана.
Това сме ние, а това е "Наутилоида".
Скоро ще сме им по петите.
Добре ли си? - Леко разстроена съм.
Немо? - Не е от моите.
Капитане, звукът идва от това.
Записващ диск?
Готов ли сте, професоре?
Записваме.
Господа, ако слушате това, значи всяка стъпка към случилото се, е била по план.
А аз останах верен на определената ми задача. Да, това съм аз - Дориан.
Както вече знаете не съм верен син на Империята. Всъщност верността ми към г-н М
до голяма степен идва от нещо много ценно за мен, което той притежава, и аз бих направил всичко,
за да си го върна. - Добре ли си?
Ушите ме болят, няма нищо. - Всичко до този момент бяха грешни напътствия -
Сандерън Рийд, убийците в Кения, влкючването ви в мисията, а тайната конференция е измислица.
Дори Обществото - няма Общество. И никога не е имало.
Беше хитрост, за да се приближа до целта. - Харесва звука на гласа си, нали?
Аз искам вас, всеки от вас. Дори уморения старчок Куотърмейн.
Защото той ще хване Хайд, докато другите се провалиха. Въпросът е защо?
Защо е целият този маскарад и мистерия, защото в бъдещата война аз смятам да притежавам
най-могъщото оръжие - самото Общество. - О Хенри, изключи го. Изключи го, моля те.
За тази цел пуснах моя вълк сред вас - овцете. - Бау!
Ще ви спечели доверието, докато ви отклонява от целта.
А аз ще ви колекционирам - частите, които ми трябват.
Технологията на Немо... - Магнезиев фосфор.
Проба от кожата на Скинър... - Ох, одраска ме!
Еликсирът на Джекил...
И кръвта на Мина.
Той ни е откраднал. А ние му позволихме.
Ако не успеехте да спасите Венеция, получавах войната си, а ако успеехте -
е, това си е нищо в сравнение с главната цел. Войната ще започне - рано или късно.
Неизбежна както есента идва след лятото.
Някои от вас, може би Куотърмейн ако не е мъртъв, ще се запитат защо ви казвам това?
Какъв глупак разкрива стратегията си преди края на играта?
Краят дойде за вас.
Защото моят глас не е единственият чуващ се звук.
Докато си плямпах, звук с друга, неуловима от човешкото ухо, честота,
дори от кучета или животни... - Моля те, Хенри!
...се чува от кристални сензори, разположени из кораба ви.
Сензори свързани с бомба.
На добър "бум".
Махни се!
Трябва да изплуваме!
Поемаме твърде много вода, управлението не работи.
Главното машинно е почти залято, кърмовата преграда е отворена, помпените клапи заядоха!
Затвори я! - Вътре има хора, капитане!
За бога, затворете я!
Ще се справим, Хенри! - Какви ги дрънкаш?
Знаеш, че можем - заедно!
Затваряй! Затваряй!
Чакайте! Не я затваряйте!
Какво правиш? - Това е последният ни шанс!
Наредиха ми да я затворя! - Ами затваряй тогава!
Затваряйте!
Браво, Едуард! Браво!
Да не правим светец от грешник, следващия път може и да не помогне.
Можем ли да все още да следваме Грей?
Е, бяхме по-бързи, но сега сме като костенурка срещу заек.
Значи край. - Не, живи сме.
Ако не знаят за нас, това ни дава предимство.
Получаваме сигнал!
Морзов код. - Какво казва?
"Здравейте, скъпи откачалки." - Скинър?
"Крия се на борда на малката рибка с Грей и М."
"На път към базата."
"Изток, североизток. Следвайте ме."
Браво на всички ви.
Капитане?
Пълен напред!
Ако координатите на Скинър са верни, ще преминем през опасните Татарски проливи,
и ще навлезем в река Амур, която се влива в замръзналите езера на Монголия.
Почни недостъпни за чужденци.
Села, но всички са пусти.
Защо са пусти?
Без съмнение поради страх.
Лятната резиденция на М. - Дотук ни доведе сигнала на Скинър.
Така че чакаме.
Скинър?
Чухме шум. - Няма нищо.
Просто стар тигър, предусещащ краят си? - В крайна сметка може да не му е дошло времето.
Цяла седмица чакам да направя това. - Конролирай се, бе.
Мисля това и направих.
О, Мина.
Докладвай. - И на теб здравей.
Трябва ли да ви напомнят, че съм гол в снега?
Не чувствам нито един от крайниците си, ама нито един.
При всичката подозрителност на кораба знаех, че няма да повярвате, че не аз съм шпионина.
Реших, че е най-добре да изчезна. - Та с какво си имаме работа?
Крепостта е огромна.
Пещите произвеждат желязо за оръжията на М.
Сглобяват се от частна армия от безмилостни мъже, споделящи възгледите му.
Но най-лошото предстои.
В сухите докове, най-добрата руда на М, осъществява мечтата му.
"Наутилус"? - "Наутилите" - 8 са засега.
Ами отвлечените учени? - М държи семействата им в плен.
Мъжете работят, а жените и децата умират.
Чудовищно! - Това даже не е и половината.
Учените са принудени да работят ден и нощ, за да правят нови версии на "нас".
Невиди шпиони, армия от Хайд-ове, вампирки-убийци.
М тръгва днес за Европа с куфарче с проби, които ще продаде на най-настоятелните.
Няма да позволя на моето зло да зарази света. - Да не мислиш, че някой от нас мисли различно?
Сградите са осеяни с комини. А бомби в пещите биха направили едно голямо "бум".
Някой трябва да взриви това място до небето, а пък аз най-малко ще бъда забелязан.
Скинър, не знаех че си такъв безочлив лъжец.
През цялото това време си се преструвал, че не си герой?
Ами млъкни и ще ми дойде акъла. Пък и без това...
още няколко като мен, и ще съм безработен.
Не, това не може да е лов до смърт. За съжаление.
Трябва да пленим М, за да разкрием тайните му.
Не и Грей. Той живя достатъчно.
Аз ще се оправя с него. - Не.
Немо, ти и Хайд, ще освободите пленниците, така че ти и аз ще се заемем с М.
Значи всичко е решено.
Може ли?
Лека нощ.
Картината ти е в стаята ти. - В замяна на Обществото.
Това бе уговорката ни и се радвам, че я спазваш.
И какво сега? - Лондон.
Достатъчно насилие видях, сега съм в настроение за поквара.
Можеш да останеш, да споделиш мечтата ми.
Живял съм достатъчно дълго, за да видя как бъдещето се превръща в история, професоре.
Империите рухват, изключения няма.
Мислиш се за по-добър от мен, но забравяш,
че съм виждал портретът ти.
Скинър, каза да свием вдясно при колоната. - Страхотно, при коя точно?
Насам.
То води, аз ще следвам.
Учените. - Те са за Немо.
"Пригответе оръжията за натоварване." - Изнасят се.
Да се надяваме, че Скинър ще се справи със задачата.
Освободете ги.
По-тихо! Закарайте ги обратно на кораба.
Нарушители! Нарушители!
Джеймс, ето ти я магическата торбичка.
Еликсира на Звяра, вампирската кръв, технологията на индиеца, и проба от невидима кожа.
Ще са последната мода в Европа. - "Наутилоида" е зареден и готов.
Имаме проблем. - Проблем ли, за мен е закачка.
Нарушители! Индийци! Мисля че са капитан Немо и хората му.
Затворниците бягат! - Колко пъти трябва да убивам тия кретени?
Това да им е краят! Проклети да са!
Немо, изведи учените!
Само това ли можете?
Не мърдай, М.
Или предпочиташ - професор Джеймс Мориарти?
Джеймс Мориарти - така наречения Наполеон на престъпленията.
Този човек умря на "Райкенбарк" 4, той умря, а аз се преродих.
Внимавай!
Очите на четири, момче! Не мога да те пазя през цялото време.
Здравей, любовнико.
Мина.
Ти си жива. - Възможно е да не мога да умра.
Същото може да се каже и за теб.
Нека го поставим на изпитание.
Нахалница!
Осъзнаваш ли какво направи, като ме подведе?
Женският гняв, направо се вцепених.
Ще продължаваме така цял ден.
О, спалнята Мина. Да ти напомня нещо?
А да ти се иска нещо? - Иска ми се!
Ако това беше завинаги, щях да съм адски разстроен!
Картината!
Знаех че ще те "забия" пак /за гадже/, не знаех обаче, че ще е буквално.
Скинър?
Спокойно, Скинър е. Какво правиш тук по дяволите?
Какво те кара да мислиш, че аз съм Скинър?
Сойер! Дай му газ отзад!
Продължавайте! Хайде, по-бързо!
Хайде де! Искаш ли още?
Не!
Не всичкото!
Толкова си прекрасна.
Благодаря ти.
Веднъж разби сърцето ми, този път не уцели.
Веднъж каза, че искаш да се срещнеш с демоните си.
Ето го и него.
Скинър?
За последен път си играя с кибрит.
Това е краят Мориарти.
Ще ти е нужен Хайд, за да ме закараш дотам. - Няма да имам нужда от него.
Немо!
Тук съм!
Немо!
Багай, Немо!
Какво е това нещо? - Аз като не съм на кеф.
Прекалено силен е! Няма изход!
Не, той преминава през фазите на формулата в ускорен ход.
Скоро ще се промени пак.
Немо!
Надявам се да имам твоето досие като стана на твоите години.
Днес ти е последния ден! Това ти го обещавам.
Хайд, хайде!
Моята формула свърши.
Внимавай!
Мислиш си че просто ще дойдеш и ще разрушиш всичко, което съградих?
Ще има и други като мен, Куотърмейн. Не можеш да убиеш бъдещето.
Не ти ли омръзва все да грешиш? Обществото, аз, Скинър.
Грешиш и за малкия си американски приятел.
Мислиш ли, че е готов за битка?
Мисля че си го тренирал, колкото успя да тренираш и сина си.
Уцели го.
Прекалено далеч е. - Не бързай. Готов си.
Не бърз...
Уцелих го!
Нека новият век бъде твой, синко,
както стария бе мой.
Нали помните, че се кълнеше, че Африка няма да му позволи да умре?
Иска ми се старото момче да е било право.
Оттук натам какво?
Дълго бях скрит от света. Сега искам да видя новия век.
Всички може да се присъедините към мен.
Всички се криехме по един или друг начин.
Наутилус чака. - Да видим, кой ще дойде.
Сбогом стари приятелю. - Сбогом, Алън.
Сбогом.
Благодаря.