"Двойнствената същност на Христос - естественият и
свръхчовешки копнеж на човека да достигне Бог,
винаги е била за мен неразгадаема мистерия.
Основната ми мъка и източник на всички мои радости и болки
още от младините ми е била непрестанната и
безжалостна битка между духа и плътта,
а душата ми беше арената, където техните две армии
се срещаха и сблъскваха."
НИКОС КАЗАНДЗАКИС
По книгата "Последното изкушение"
Фюилмът не се основава на евангелията, а на белетристично
изследване на вечната духовна борба.
Чувството се заражда.
Много нежно и любвеобилно.
После започва болката.
Ноктите се плъзгат из под кожата и си проправят път нагоре,
точно преди да достигнат очите ми, те здраво се впиват.
Спомням си.
Първо постех по три месеца.
Дори се бичувах, преди да заспя.
Отначало ставаше.
После болката се върна. Гласовете също.
Викат ме по име.
Господи.
Кой е? Кои сте вие? Защо ме следвате?
Готов ли си?
Никакви кръстове повече. Ние сме готови.
Къде ти е умът? Чуваш ли какво ти говоря?
Месията няма да дойде по този начин.
Какво искаш да кажеш?
Кой ти каза?
Ти си позор!
Римляните нямат друг, който да прави кръстове, освен теб!
Ти си по-лош от тях!
Ти си евреин, убиващ евреи. Ти си страхливец!
Как ще платиш за греховете си?
С живота си, Юда.
Нямам нищо друго.
Не се извръщай. Погледни ме.
Какво означава това?
Моля те, Юда.
Не знам.
Още ли носиш кръста?
-Да. -Няма да го носиш.
Няма да ти позволя!
-Няма да ти позволя! -Моля те, не заставай на пътя.
Какъв път?
-Какво става с теб? -Боря се.
-С кого? -Не зная. Сражавам се.
Аз се боря. Ти сътрудничиш.
Предател!
Вие сте народът на Израел. Вашите деца гледат.
Вие сте народа, избран от Бога. Той ни съди. Той ви наблюдава.
-Ето го. -Убийте го!
Не го докосвай. Махни се от него!
-Не го защитавай. -Той е мой син.
Бог е с нас. Той ни съди. Борете се!
Боже, помогни ни!
Дай ни сили!
Ела с мен.
"Този човек пред вас е осъден за размирици
и затова, че вдигна ръка срещу Рим.
РАЗМИРНИК
Той подстрекава хората към бунт.
Той обеща, че от народа ще произлезе Месия, който
да се въздигне и разруши Рим."
Рим е нищо.
"Убиец,
изменник,
плячкосник, следователно е осъден да умре.
Рим го осъжда.
Всички римски богове го осъждат."
Бог е наш закрилник.
Той е нашия закрилник.
Той е сърцето ни.
Той е закрилник наш.
Той няма да ви изостави.
Няма да ви изостави.
Господи!
Бог ме обича, знам, че ме обича.
Искам да спре. Не мога да понеса болката
и гласовете.
Искам да ме мрази. Правя кръстове, за да ме намрази.
Нека си намери друг. Ще разпна на кръст всичките му пратеници.
Сигурен ли си, че е Бог?
Сигурен ли си, че не е дяволът?
Не съм.
-В нищо не съм сигурен. -Дяволът може да бъде изгонен.
Но ако е Господ? Не можеш да го изгониш, нали?
Кой е? Кой ме следва? Ти ли си?
Магдалена.
Благодаря ти, Господи,
че ме заведе там, където не исках да отивам.
Трябва да е някой от Божиите ангели.
Слязъл, за да ми покаже пътя.
Кой е там?
Кой си ти?
Какво правиш тук?
Искам да ми простиш.
Извърших твърде много лоши неща.
Отивам в пустинята и имам нужда да ми простиш,
преди да тръгна, моля те.
Разбирам.
Седиш отвън цял ден с другите
и после влизаш тук с наведена глава и казваш: "Прости ми."
Прости ми.
Не е толкова лесно.
Само защото ти трябва прошка, не ме моли да го направя.
-Съжалявам. -Махай се! Върви си!
Мария,
чуй ме.
Бог може да промени това. Може да спаси душата ти.
Той вече разби сърцето ми, като те отне от мен.
Мразя и двама ви.
Мрази ме, обвинявай ме. За всичко сам виновен аз, но не и Бог.
-Не говори така за Бога. -Кой ме кара да се чувствам така?
Знам, затова съм тук.
Затова искам да ми простиш.
Ще изплатя дълговете си.
Има неща, които съм сторил и на теб.
Плащай или си върви.
Не помниш ли?
Не. Защо трябва да си спомням?
Нищо не се е променило.
Кажи истината.
Ако искаш да спасиш душата ми,
ето къде ще я намериш.
Знаеш го.
Ти си като другите, но не можеш да си го признаеш.
Жалък си.
Мразя те.
Ето тялото ми.
Спаси го.
Така ли показваш, че си мъж?
Обърни се, не ме гледай.
Никога не си имал смелостта да бъдеш мъж. Не ме гледай!
Ако не се държеше за майка си, държеше се за мен.
Сега си се хванал за Бог
и отиваш да се скриеш в пустинята, защото си уплашен.
Върви. Когато те видя, сърцето ми се къса.
Помня, когато бяхме малки.
Никога не съм изпитвала такава нежност към някого,
каквато чувствах тогава към теб.
Всичко, което исках, беше ти.
Нищо друго.
Какво мислиш, че исках аз?
Моля те.
Остани.
Толкова ли е лошо да споделяш стаята на проститутка?
Няма да те докосна. Ще бъдеш все още девствен за пустинята.
Мария, не мога да остана.
Добре дошъл.
Винаги ли се молиш толкова късно през нощта?
Има погребение. Игуменът на манастира умря.
Да се моля ли с теб?
Спи. Сигурно си уморен.
Знам кой си.
Това е човекът, който снощи ме доведе тук.
Снощи ли?
Миналата нощ беше мъртъв.
Душата му се пресели на небето.
Работата на тялото му е завършена.
То вървя под слънцето и луната,
през камъни и пясъци,
грешеше, изпитваше болка,
копнееше за небесата.
Ние предаваме останките му на Господ.
Плът,
господарят не се нуждае вече от теб.
Изчезни в далечината.
Първо долетяха крилата, след това ангелът.
Видял си духа му. Отнесъл се е с теб като с царски посетител.
Той те е уважил заради нещо.
Няма за какво.
Дойдох тук само, за да служа на Бог.
Това е всичко, което Бог иска от мен.
Помисли за това, че си благословен. Бог ти се разкрива.
Не зная какво иска Бог от мен.
През целия си живот исках да чуя гласа му. Посветих се на това.
Понякога
мисля, че го чувствам, но никога не съм сигурен.
Но ти знаеш, че Бог те пое за ръка и те доведе тук.
Мислиш ли, че е благословия да знаеш какво иска Бог?
Ще ти кажа какво иска. Иска да ме хвърли долу!
Не вижда ли колко съм грешен?
-Всички грешим. -Не и като мен.
Аз съм лъжец и лицемер.
Страхувам се от всичко. Нямам смелост да казвам истината.
Когато видя жена, изчервявам се и поглеждам встрани.
Искам я, но не я взимам, заради Бог, и това ме прави горд.
Гордостта ми погуби Магдалена.
Не крада, не се бия,
и не убивам, не защото не искам, а защото ме е страх.
Искам да въстана срещу теб, срещу всичко,
срещу Бог,
но се страхувам.
Искаш да знаеш кои са майка ми и баща ми?
Искаш да узнаеш кой е моят Бог?
Страхът.
Погледни вътре в мен и ще го откриеш.
Колкото повече са дяволите в нас, повече можем да се разкаем.
Луцифер е в мен.
Той ми казва: "Ти не си син на цар Давид.
Не си човек, а си Син на човек.
Ти си нещо повече, ти си Син на Бога, ти си Бог."
Искаш ли да знаеш още нещо?
Всичко идва от Бог.
Всяко нещо има две значения.
Исусе, мили мой.
Прощавам ти.
Остави ме!
Отидоха си.
Ти също трябва да си отидеш.
-Не, трябва да остана. -Не.
Беше пречистен. Бог току-що те благослови.
Змиите излязоха от теб.
Трябва да се върнеш обратно,
да говориш с хората и да споделиш сърцето си.
Да говоря на кого?
На всеки, който ще те слуша.
И какво да казвам?
Само отвори устата си.
Обичаш ли човечеството?
Виждам хората и ги съжалявам, това е всичко.
Това е достатъчно.
-Имам заповед да те убия. -Направи го.
Тази нощ бях пречистен. Не мога да се боря повече с Бог.
Прережи гърлото ми, готов съм.
Кой си ти? Що за човек си?
И двамата искаме едно и също.
Затова Той ни събра. Това е Божи план.
Идвам да те убия, а ти ми помагаш, това Божи план ли е?
Гласовете, които чуваш, не са ли на Бога? Само ти ли го разбираш?
Направи така, че и аз да разбирам.
Ще ти кажа, каквото знам.
Припадъците, гласовете, виденията.
Силата, магията.
Има ли някаква тайна?
Кажи ми тайната си.
Милост.
Милост за кого? За теб ли?
Милост за хората.
Враговете ни също са хора.
Изпитвам състрадание към всичко.
Към магаретата,
-тревата, врабчетата. -Чувстваш състрадание към тях?
Да.
Всичко е част от Бога.
Когато видя мравка и се вгледам в лъскавите й черни очи,
знаеш ли какво виждам?
Виждам лицето на Бог.
Не се ли страхуваш от смъртта?
Защо да се страхувам?
Смъртта не е врата за край, а за начало.
Отваря се и преминаваш през нея.
Какво ще стане, ако не те убия?
Ще говоря на хората.
Какво ще им кажеш?
Аз само ще отворя уста, а Бог ще заговори.
Може би Бог не те е пратил тук, за да ме убиеш.
Може би те е изпратил, за да ме следваш.
Нека се разберем още веднъж.
Ще вървя с теб, докато разбера.
Но ако се отклониш дори и малко
от пътя, ще те убия.
Това е Магдалена.
Тя го заслужава.
Махни се оттам!
Това не е твоя работа. И ти ли плачеш за бой?
-Не чу ли какво ти казват, идиот? -Не.
Не искам да виждам това.
Чуй те го. Не го искал. Е, ние пък го искаме.
-Защо? -Няма нужда да ти казваме!
Омръзна ми. Живеем в къща на блудница.
Тя е еврейка. Работи в събота. Прави го с римляните в събота.
Наруши закона на Мойсей и ще умре.
Кой от вас не е грешил? Кой?
Кой от вас, хора, никога не е грешил?
Който и да си, излез!
И хвърли камъните!
Нямам какво да крия.
Добре, вземи. Този е по-голям.
Внимавай, Зеведей.
Бог е пред теб.
Виждал те е да мамиш работниците си.
Виждал те е с тази вдовица, как се казва?
Юдит.
Не се ли страхуваш, че Бог ще те парализира, ако хвърлиш камъка?
И че ще изсъхне ръката ти?
Че ще изгубиш цялата си сила?
Бог прави толкова много чудеса.
Ако ви покажа грешното?
Ако ви покажа правдата?
Приближете се.
Елате по-близо. Всички сме едно семейство.
Приближете се, за да чуете.
Имам да ви кажа нещо.
Кой е той?
Исус от Назарет.
Нищо добро не е излязло от Назарет.
Съжалявам, но
най-лесният начин да бъда разбран
е да ви разкажа една история.
Един земеделец засявал нивата си.
Някои семена падали на земята и птиците ги изкълвавали.
Други семена попадали на скала и изсъхвали.
Но някои...
Някои семена попаднали на богата почва
и се родило жито, достатъчно за прехраната на цял народ.
Чувате ли ме?
Чуваме те добре.
Аз съм земеделецът.
А две и две прави четири.
Още един луд!
Рави,
кажи, ако ти си земеделецът,
а ние сме камъните, кое е семето?
Семето ли кое е?
Любов.
Да се обичате един друг.
Лесно е да се каже. Може би е добър съвет, но за друг свят.
Тези хора умират от глад. Първо ги нахрани, после говори!
Аз също мислех, че Бог се гневи, но вече не!
Той вкопчваше нокти в главата ми като хищна птица.
Но една сутрин дойде при мен.
Подухна над мен като хладен ветрец и каза: "Стани."
И ето ме тук.
Ти ще отидеш в ада.
Това са детски приказки. Как ще ни помогнат?
За какво гладувате? За какво жадувате? За справедливост.
-И хляб! -Хляб също.
Жадувате за справедливост, хората да се отнасят честно с вас
и да ви уважават. Това ви казвам и аз,
тези, които са гладни за правда, те ще бъдат благословени.
Те ще се наситят с хляб. И никога няма да огладняват.
Ще имат истинската ценност, ценността на любовта.
Да обичат, споделят и утешават. Ще се осмелят да правят добро.
Вие скърбите.
Скърбящите ще бъдат утешени.
Ще имате Бог, който да ви утеши. Не ви трябват хора за това.
Кротките, ще бъдат възнаградени.
Страдащите също ще бъдат благословени.
Миролюбивите и милостивите,
болните и бедните, отхвърлените,
вие ще бъдете благословени, защото ваше е царството небесно!
Вярвайте ми,
повярвайте ми, тези, които сега се смеят,
после ще плачат.
Тези, които са сити сега, после ще огладнеят.
А богатите ще обеднеят.
Убийте ги!
Не казах смърт!
Проповядвам ви любов!
Казах любов!
Достатъчно. Елате.
Не, аз оставам.
Трябва да работим. Имам нужда от вас!
-Ела. -Съжалявам, и аз оставам.
Не и двамата. Тръгвай!
Нека да дойда с теб, мога да ти помогна.
Остани тук.
Ще узнаеш кога да дойдеш.
Разказвай на хората за мен.
Яков.
Андрей.
Премести се, Йоане.
Премести се, Яков.
Тъкмо се бях наместил.
-Петър иска да легне. -Петре, няма повече място.
Студено ми е. Искам да съм до огъня.
Върви при Фюилип. На всички ни е студено.
Млъкни.
Учителю, може ли да поговорим?
Аз не съм като тези мъже.
Те са достатъчно добри хора, но са слаби.
Хвани единия и удари другия. Къде ги намери?
Погледни ме. Ако обичам някого, бих умрял за него.
Мразя ли някого, бих го убил.
Бих убил и този, когото обичам, ако сгреши.
Чуваш ли ме? Разбираш ли ме?
Разбирам те.
Казваш, че ако някой те удари, ще му обърнеш и другата буза.
Това не ми харесва.
Само ангел може да го направи, или куче. Но не съм нито едното.
Аз съм свободен човек. Не обръщам бузата си на никого.
И двамата искаме едно и също нещо.
Така ли?
-И ти ли искаш свобода за Израел. -Не.
Искам свобода за душата.
Не мога да се съглася.
Това са различни неща!
Първо освободи тялото, после духа!
Първо трябва да победим римляните.
Не можеш да строиш къща, като започнеш от покрива.
-Основата е душата. -Основата е тялото.
Оттам трябва да започнеш.
Ако не промениш първо духа, онова, що е вътре,
просто ще замениш римляните с някой друг и нищо не се променя.
Дори да си победоносен, пак си изпълнен с отрова.
Трябва да разчупиш веригите на злото.
Как ще стане промяната?
С любов.
-Кой е там? -Аз съм, Андрей.
Всичко наред ли е?
Да. Върви да спиш. Разговаряме с Юда.
Ето един пример.
Знаеш, зелотите ми наредиха да те убия.
Защо промени решението си?
Реших да изчакам.
Защо?
Помислих, че може би ти си Избрания.
Който ще ни обедини. Не исках да попреча на това.
Откъде да знаем? Как бих могъл да съм Месията?
Когато хората измъчваха Магдалена, исках да ги убия.
Когато отворих устата си,
от нея излезе думата "любов". Защо? Не разбирам.
Не мога да търся отговор от другите, те просто те следват.
Ще отидем в Юдея да видим Йоан Кръстителя.
Всеки ден казва на стотици хора, че Месията идва. Той ще знае.
Той ще знае.
Страхувам се.
Остани с мен.
Виж!
Ще изправя собственото ви зло срещу вас,
ще взема жените ви пред очите ви
и ще ги дам на съседа ви, а той ще легне с тях
под слънцето.
Може да слушате,
но няма да разберете. Може да гледате, но няма да узнаете.
Умовете на тези хора са притъпени.
Ушите им са оглушали и очите им са ослепени,
за да не виждат и да не чуват с тях,
за да не могат да се спасят.
Господарят на мнозинството казва: "На този ден..."
Говори като Месията.
Не.
"...ще счупя рогата на новата луна и ще залея земята с тъмнина.
Ще обърна смеха ви в плач."
Застани пред него. Нека те види.
"Чуйте, това е тътена на много народи..."
Макар и да не виждахлицето му, знаех, че съм го виждал преди.
Къде?
Сън ли е било?
Да, беше.
Но в съня, той беше облечен в бяло.
"Ще усетите мирис на разлагане
и на жигосване, вместо красота. Ще паднете от меч
и жените ви ще седят на земята чисто голи."
Кой си ти?
Познаваш ли ме?
Кой си ти?
Познаваш ли Пророците?
Какво казва Исая?
Казва: "Подготви пътя за Господа."
-Да не казваш, че това си ти? -Не знам. Ти кажи.
Защо си тук?
Да бъда кръстен.
Не, не смея.
Ако ти си Учителят, тогава ти трябва да ме кръстиш.
Кръсти ме.
Любов. Какво означава?
Любовта е сладка като мед. Но тя също е и кръв.
Любовта е дело. Ако искаш нова жътва, изгори земята.
Не е ли достатъчна любовта?
Не! Огледай се около себе си.
Чума, война, поквара,
лъжепророци, идоли, поклонение пред златото.
Нищо стойностно.
Дървото е изгнило. Трябва да го отсечеш.
Ако бях дървар, щях да го отсека. Ако бях огън, щях да изгоря.
Но имам сърце и обичам и само това мога да правя.
Аз също имам сърце.
Но не мога да обичам несправедливостта.
Което не обичам, го нападам. Бог го иска.
-Гняв ли? -Да, Бог иска гняв.
Гняв ли? Та ние всички сме братя.
Любовта ли е Божият път? Погледни дъното на Мъртво море.
Ще видиш две блудници, Содом и Гомор.
Това е Божият път.
В деня на Господ
кръв ще бликне от дървото.
Камъните от къщите ще оживеят и ще убият собствениците.
Денят наближава.
Той ми даде брадвата. Сега аз я давам на теб.
Това не е отговорът.
Тогава какъв е отговорът?
Не зная.
Ако не слушаш мен, кого ще послушаш?
Бог.
Богът на Израел е Бог на пустинята.
Ако искаш да му говориш, трябва да идеш в пустинята.
Ще отида в Идумея.
Благодаря ти, Кръстителю.
Внимавай. Бог не е сам.
Мъчно ми е за теб.
Ти беше самотен.
Плачеше. Затова дойдох.
Не съм те викал.
Коя си ти?
Твоят дух.
Моят дух?
Страхуваш се да бъдеш сам.
Същият си като Адам.
Той ме повика и аз взех едно от ребрата му
и го превърнах в жена.
Дошла си да ме измамиш.
Да те измамя ли?
Да обичаш и да се грижиш за жена, да имаш семейство, измама ли е?
Защо се опитваш да спасиш света?
Не ти ли стигат собствените ти грехове?
Каква дързост е да мислиш, че можеш да спасиш света.
Светът не трябва да се спасява.
Спаси себе си.
Открий любовта.
Аз имам любов.
Погледни
в очите ми.
Погледни гърдите ми.
Позна ли ги?
Само кимни с глава
и ще бъдем в леглото ми заедно.
Исусе.
След десет дни
гладът изчезна.
Поздравления, Исусе.
Надмогна малките изкушения на жената и семейството.
И двамата стоим над тях.
-Кой си ти? -Не ме ли позна?
Това си ти. Аз съм сърцето ти.
То е толкова алчно.
Прави се на смирено,
но всъщност иска да завладее света.
Никога не съм искал царство на земята.
-Небесното царство ми стига. -Ти си лъжец.
Когато правеше кръстове за римляните,
главата ти беше пълна с мечти за могъщество.
Могъщество над всеки.
Казваше, че това бил Бог, но ти искаше силата.
Сега можеш да имаш онова, което искаш.
Всяка страна, която пожелаеш.
Всички страни.
-Можеш да имаш дори Рим. -Лъжец.
Стъпи в кръга ми, за да ти изтръгна езика.
Архангел, върни се, откъдето си дошъл.
Махни се, заслепяваш ме.
Исусе.
Аз съм този, когото чакаше.
Помниш ли,
когато беше дете,
ти викаше:
"Направи ме бог, Боже.
Боже.
Боже, направи ме бог."
Но тогава бях дете.
Ти си Бог.
Кръстителят го знае. Време е и ти да го приемеш.
Ти си негов син.
Единственият Божи Син.
Да се обединим.
Заедно ще управляваме живота и смъртта.
Ще даваш и ще взимаш живот.
Ти ще бъдеш съдията, а аз ще седя до теб.
Представи си колко силни ще бъдем заедно.
Сатана?
Ще се видим отново.
Не се страхувай. Ти си Избраният.
Моята работа е свършена.
Сега мога да умра.
Господ иска да ти кажа да се изправиш.
Денят му наближава.
Вземи тази брадва.
Отнеси това послание до всички.
Моля ви.
Какво искаш?
Чужденец съм.
Идвам от Галилея.
Уморен съм.
Много е вкусно.
Още вино, моля.
Мария,
Марта,
вие сте благословени.
Дойдох, вие не ме познавахте.
Приютихте ме, нахранихте ме, възстановихте ме
и Бог слезе и влезе в сърцето ми.
-Продължавай. -Не.
Говорих твърде много. Тишината е по-добра.
Не, не е.
Имаш ли жена?
Не.
Как можеш да живееш така в пустинята?
Кажи ми истината.
Не ти липсва всичко това? Да имаш дом, истински живот.
Признавам.
Бих му се радвал, но никога няма да го имам.
Ако наистина търсиш Бог, не губи времето си в пустинята.
Той не е там, той е тук.
Прочети Пророците. Бог не иска да постиш и да се молиш.
Той иска да създаваш деца.
Мария, караш го да се чувства неудобно. Той е гост.
Той знае за какво говоря.
Ела и ми помогни.
Не е правилно да дразниш тези мъже.
Не го дразних.
Говорех сериозно. Помниш ли Кръстителя?
-Какво е станало с Кръстителя? -Мъртъв е. Ирод го уби.
Не знаеше ли?
Царят бил пиян и отсякъл главата му за удоволствие.
Казват, че ще убиват всеки, който е кръстен.
Никой не те е карал да се кръщаваш.
Ти също беше кръстен. Молеше се за това. Тъй че мълчи.
Представям си Галилея сега.
Морето.
Казват, че само да потопиш мрежата и я вадиш пълна с риба.
Не говори за риба.
Сещам се за овцете ми. Не зная какво стана с тях.
Може би трябваше да го чакаме в Галилея.
Не, обещахме на Учителя да го чакаме тук.
Мина цял месец.
Хиляди хора чакат да го видят и чуят, а той изчезна.
Цялото движение. Приличаме на глупаци.
Натанаил е прав.
Да се върнем в Галилея.
Ако се върнем в Галилея, както казва Петър...
Братя!
Не ви разбирам.
Помислете за последните думи на Кръстителя.
Той каза: "Исус от Назарет, напусни пустинята. Аз свършвам.
Върни се към човечеството."
Отде да знаем, че наистина го е казал?
-Така говорят всички. -Но как да сме сигурни?
-Думите са по-важни. -Защо?
Защото хората им вярват.
Ами ако нашият Учител е...
Ако това е Той?
Как така "Той"?
-Избраният. -За кого говориш? За Месията ли?
Не знаем дали Кръстителят го е казал.
Никой не знае.
Той не е като Илия.
Той казва, че светът на Бог сега е тук.
Казва: "Продължете работата ми.
Продължете да правите това, което правех аз."
Тук Илия се възкачи на небето. Нищо ли не значи това за вас?
Ще чакаме тук.
Не трябва да се връщаме в Галилея.
Мисля, че трябва да останем тук.
Това харесвам у теб, Петре. Ти си твърд като скала.
Никой не може да промени решението ти.
Откъде се взе толкова добър?
Господарю.
Учителю.
Йоан чу стъпките ти в сърцето си
и ние се приготвяхме да те посрещнем.
Кръстени ли сте?
Да.
Йоан кръщаваше с вода и го убиха.
Сега аз ще кръщавам с огън.
Това ли ти каза Кръстителят?
Имам покана за вас.
Празненство ли ще има?
Не.
Не ви каня да празнувате.
Каня ви да воювате.
Това е сърцето ми.
Вземете го.
Бог е в нас.
Дяволът е извън нас, в света около нас.
Ще вземем брадва и ще прережем дяволското гърло.
Ще се борим с него, където и да е.
В болните,
в богатите,
дори в храма.
Аз ще ви водя.
Ако имате овце,
подарете ги.
Ако имате семейство,
оставете го.
Вярвах в любовта.
Сега вярвам в това!
Кой е с мен?
Адонаи.
Днес и утре гоня дяволи и лекувам.
На третия ден
ще съм съвършен.
Вън!
Напусни, сатана!
Излез, сатана!
Напусни го!
Мойсей, Илия, Исая,
докоснете устата ми,
докоснете устните ми.
Върви в храма. Нека те види старшият свещеник.
Гледай!
Той беше сляп и Исус го изцери.
Вие не сте поканени на сватба. Тук сме да празнуваме чистотата.
Съжалявам, но тези хора са мои гости.
Нека ти обясня нещо.
На какво мислиш, че приличат небесата?
Приличат на сватба.
Бог е младоженецът, а човешкият дух е невястата.
Сватбата се извършва на небето
и всеки е поканен.
В Божието царство има място за всеки.
Назарянино, това е против закона.
Тогава законът е против сърцето ми.
Не ме докосвай.
Сега за мен си свещена
чрез силата на този пръстен.
Сега за мен си свещена чрез силата на този пръстен.
Според закона на Мойсей и Израел.
Братовчедите ми са объркани.
Донесли са вино за три дни, и ето, че вече свършва.
Какво има в онези?
-Вода. -Не, вино е.
Пълни са с вода. Сам я налях.
-Вино е. -Вода е.
Иди и се увери.
Хайде.
Прав си. Вино е.
Братя!
Приятели мои! Чуйте ме.
Аз съм този, за когото проповядват Пророците.
Бог ми говори в пустинята.
Разкри ми тайна и ми каза да ви я предам.
Не ме ли чухте да идвам?
Бягах дотук, до Назарет, където израснах, да ви донеса новината.
Божият час е дошъл.
Ти правиш чудеса.
Стори чудо пред нас. Накарай ни да повярваме или си върви.
Месията няма нужда от чудеса.
Той е чудото. Сега той е тук. Готови ли сте за мен?
Тук съм, за да съборя всичко. Знаете ли с какво ще го заменя?
С нещо ново.
Бог.
Светът на Бог.
Вземете хляба си и го раздайте на бедните.
Какво значение има какво притежаваш?
Имате злато и сребро. То ще се развали.
Развалата ще разяде сърцата ви. Всички ви!
Ще има наводнения и пожари. Всичко ще се разруши.
Но над този огън ще се носи нов ковчег.
Аз държа ключовете и аз отварям вратата.
Аз решавам кой ще влезе и кой не.
Вие сте моите братя от Назарет и сте първите, които каня.
Не чакайте. Не погубвайте живота си.
Елате с мен.
Ти си синът на Мария, нали? Кой си ти да ни говориш за Бог?
Кръстовете му са по-добри от речите му.
Доведете някой от семейството му да го прибере. Той е безумен.
На какво се смеете? Всичко, което имате скоро ще изгори.
Излезте сега! Елате с мен в Йерусалим!
Виждате ли? Ето какво става с мъж, който не се ожени.
Семето се връща в мозъка му.
Върви си! Ти си демон. Ти си обладан. Луд!
Тук е моят дом!
-Трябва да се срамуваш. -Убийте го! Той ще ни подпали.
Не го докосвайте!
Ако докосна всеки камък,
ако дам живот на всяко клонче, ще станат и ще ме последват!
Какво ви става?
Последвайте ме в Йерусалим!
Йерусалим ще загине! Чувствам го.
Зная го.
Виждате ли тези хора?
Те са бедни, слепи. Те са сакати.
Те ще бъдат нашата армия.
Трябват ни по-добри мъже от тези.
Бог ще ми ги даде. Ще построим нов Йерусалим.
Сине.
Върни се с мен, моля те.
Коя си ти?
-Майка ти. -Аз нямам майка.
Нямам семейство. Имам Отец, който е на небето.
Не ми говори така.
Коя си ти?
В действителност,
коя си ти?
Защо плачеш?
Не ги ли видя?
Кои?
Когато той ти говори, имаше хиляди сини крила зад него.
Кълна ти се, Мария, имаше армия от ангели.
-Имаше ли? -Хиляди.
Щях да съм по-щастлива, ако ги нямаше.
Кога беше погребан?
Преди три дни.
Преместете камъка.
Лазаре.
В името на Пророците,
в името на Йеремия и моя Отец,
в името на най-светия Бог,
те призовавам.
Ела!
Лазаре.
Адонаи.
Боже, помогни ми.
Дойдохме тук да се молим.
Погледни това.
Обмяната на пари ли? Те са такса за храма, за празника.
Зная.
Как е обменът днес?
На тази сергия винаги е добър.
Имаш ли добра печалба?
Средно добра.
Това е домът на Отца ми!
Това е място за богослужение,
а не пазар!
Назарянино, какво правиш?
Какво правиш?
Бог няма нужда от палат.
Не му трябват кипариси или мъртви животни!
Не му трябват пари!
Очакваш хората да плащат таксата с римски монети.
Те имат изображения на лъжливи богове!
Искаш езически богове да влязат в храма?
Всички чужди монети трябва да се разменят за наши. Това е закон.
Отхвърлям този закон. Имам нов закон и нова надежда.
Каква?
Променил ли е Бог решението си за стария закон?
Не. Просто мисли, че сърцата ни са готови да понесат повече.
Този хаос ли е новият закон?
Как си позволяваш...
Как ли? Аз съм краят на стария и началото на новия закон.
-Внимавай какво говориш. -Може би трябва да тръгваме.
Когато казвам: "Аз",
имам предвид "Бог".
Това е богохулство.
Не ви ли казаха?
Аз съм светец по богохулство.
Не правете грешки.
Не съм дошъл за мир. Дойдох да донеса меч.
Ако говориш така, ще бъдеш убит.
Аз да бъда убит? Чуйте ме.
Този храм ще бъде разрушен до три дни. Ще се срине до земята!
Няма да остане камък, с който да строите!
Мислите, че Бог принадлежи само на вас? Не е така.
Бог е безсмъртен дух, който принадлежи на всички,
на целия свят!
Мислите, че сте избрани?
Бог не е израилтянин!
Магьоснико, излекувай ме.
Лекувай ни. Направи ни богати.
Излекувай ме! Стори чудо.
Искаш да вляза в света на Бог така сакат?
Не ме докосвайте! Изпълнени сте с омраза! Бог не ще ви помогне.
Ще ни лекуваш или няма да напуснеш това място жив.
Не можете да заповядвате на Бог!
Юда! Какво правиш с този магьосник?
Имаше поръчка да го убиеш, но не го направи.
Сега той се държи като пророк, а ти го следваш.
Чу ли го какво каза, Савел?
Да. Дадохме клетва срещу Рим.
Не виждам нищо против Рим. Само евреи срещу евреи.
Тогава не си слушал.
Лазаре.
Как се чувстваш?
Обичам светлината.
Каква беше тя?
Кое е по-добро, смъртта или животът?
Бях малко изненадан.
Нямаше голяма разлика.
Дай ми ръката си.
Не съм изненадан. Как можеха да оставят Лазар жив?
Той бе доказателство за твоето най-голямо чудо. Вече го няма.
Ето какво искат зелотите.
Тяхната революция, не твоята.
Искаш ли да се върнеш при тях?
Не. Ти си този, когото следвам.
Ти си най-силният, нали?
От всичките ми приятели,
ти си най-силният.
Юда, братко,
имам нещо да ти кажа.
Пазя една Божия тайна.
-Знаеш защо дойдох в Йерусалим? -Да.
От тук ще започне революцията.
Миналата нощ Исая дойде при мен.
Имал е предсказание. Видях го написано.
Там пишеше:
"Той понесе греховете ни,
беше ранен заради нашите нарушения
и дори не отвори устата си.
Презрян и отхвърлен от всички,
той пристъпи напред смирено като агне, водено на заколение."
Не разбирам.
Юда, аз съм агнето. Аз съм този, който ще умре.
Ще умреш?
-Не си ли Месията? -Аз съм.
Не може да бъде. Ако си Месията, защо ще умираш?
-Чуй ме. Отначало не разбирах... -Ти ме чуй!
Всеки ден променяш плана!
Първо беше любов, после брадва, а сега трябва да умреш.
-Какво добро ще излезе? -Не зависи от мен.
Бог ми казва малко, само колкото ми трябва.
-Нужен си ни жив! -Сега разбирам напълно.
През целия си живот бях следван
от гласове,
стъпки и сенки.
Знаеш ли коя е сянката?
Кръстът.
Трябва да умра на кръста, да умра доброволно.
Трябва да се върнем в храма.
След като умреш на кръста, какво ще стане после?
Ще се върна да съдя живи и умрели.
Не ти вярвам.
Трябва да повярваш.
Страхувам се, че той пак ще промени решението си.
Не, няма.
Този път не отиваме в храма да се молим.
Той каза, че ще разруши храма до три дни и ще го направи.
А ако не го направи?
-Тогава какво? -Ако не го направи?
Не се тревожи, защото всички ще сме мъртви.
Ще установим ново управление, ще построим нов Йерусалим.
Можем да измолим каквото искаме.
Първо, искам повече овце.
Дори не знам къде са моите сега.
Ще искам голямо стадо, ще наема овчари да го пасат.
Искам само да мога да се поклоня в храма.
Говоря за истинско поклонение, без римляни и войници.
Това бих искал.
Разбира се, но какво още?
Ще направя всичко за Учителя, но не и да бъда разпнат.
-Ти си страхливец, Тома. -Да, такъв съм.
Знаеш ли защо?
Виждал ли си разпнати след два дни?
Знаеш ли как изглеждат?
Нямат дори очи. Гаргите идват и ги изкълвават.
А после? Кучетата разкъсват краката им.
Не говори така.
Аз реших за себе си. Твой ред е.
Ако не искаш, по-добре бягай, преди да стигнем Йерусалим.
Аз съм готов. Нося нож.
Учителю, разговарях с другите, слушах и...
Някои искат да те попитам:
Ще има ли ангели, които да ни посрещнат?
Или някой друг освен тези, които са тук?
Учителю.
Цар на евреите!
Исусе!
Господи, надявам се, че това искаше.
Остави ме да умра тук.
Моля те, нека свърши бързо, докато съм още силен.
Дойдох да запаля света.
В пустинята Кръстителят ни предупреди, че Бог идва.
Казвам ви, че вече е късно.
Той вече е тук.
Ето ме.
Ще кръстя всички ви с огън!
Той ни води! Да го последваме!
Всички са с теб, чакат да дадеш знак. Дай го!
Сега! Направи го!
Моля те!
Аз също чакам. Дай ми брадва, не кръст. Нека умра така.
Дай знак или с нас е свършено.
-Ще ни убият... -Дойдохме да се бием, не да мрем!
Учителю, знаехме, че ще бъде така.
Това е пътят. Направи го.
Юда, помогни ми!
Остани с мен.
Не ме оставяй.
Бих желал да има друг начин.
Съжалявам, но няма.
Трябва да умра на кръста.
Няма да те оставя да умреш.
Нямаш избор, аз също.
Запомни, ние носим Бог и човек заедно.
Никога няма да са заедно, ако аз не умра. Аз съм жертвата.
Без теб няма спасение. Забрави всичко друго.
Не мога. Избери някой по-силен.
Ти ми обеща.
Помниш ли, веднъж ми каза,
че ако отстъпя и една крачка от революцията, ще ме убиеш?
Да.
Отклонил съм се, нали?
Да.
Тогава спази обещанието си. Трябва да ме убиеш.
Ако Бог иска това, нека сам да го направи. Аз не мога.
Той ще го направи чрез теб.
Пазачите ще ме търсят, където няма навалица.
Ще отидем в Гетсиман. Направи така, че там да ме открият.
Аз ще умра.
Но след три дни
ще се върна, с победа.
Не можеш да ме оставиш. Трябва да ми дадеш сила.
Ако беше на мое място, щеше ли да предадеш учителя си?
Не.
Затова Бог ми отреди по-лесното,
да бъда разпнат.
А останалите?
Ще им кажа тази нощ.
Чуйте ме.
Вземете този хляб.
И го разделете помежду си.
Този хляб е моето тяло.
Пийте от това вино.
Подавайте чашата.
Виното е моята кръв.
Правете това, за да ме помните.
Не сме свършили.
Остави го да си върви.
На всички вас
искам да кажа нещо.
Чакайте ме тук.
Отче на небето.
Отче на земята.
Светът,
който си сътворил и който виждаме, е красив.
Но светът, който не можем да видим, също е красив.
Не зная. Съжалявам, Отче. Не зная кой е по-красив.
Това също е моето тяло.
Заедно
ще умрем.
Моля те, Отче.
С теб съм от толкова отдавна.
Не съм те молил да ме избереш.
Винаги съм постъпвал, както си казвал.
Ти направи много чудеса за хората.
Отвори Червено море за Мойсей. Спаси Ной.
Взе Илия на небето с огнена колесница,
а сега искаш да бъда разпнат.
Мога ли да те попитам нещо
за последен път?
Трябва ли да умра?
Няма ли друг начин?
Ти ми предлагаш чашата, но аз не искам да я изпия.
Моля те, махни я. Моля те, спри.
Моля те, Отче.
Моля те.
Това ли е твоят отговор?
Добре.
Моля те, дай ми силата.
Не можете ли да останете будни с мен поне за час?
Съжалявам.
Няма значение.
Твърде късно е.
Здравей, Учителю.
Остави това, иначе ще умреш от него.
Вземи ме със себе си.
Готов съм.
Значи ти си Царят на евреите?
Ти го каза.
Ти си Исус от Назарет, нали?
Да.
Казват за теб, че си Царят, Месията.
Говори се също, че правиш чудеса.
Добри или лоши са те?
Можеш ли да ми покажеш някои от тях?
Ще направиш ли фокус пред мен?
Не, аз не съм дресирано животно. Не съм магьосник.
Жалко.
Тогава си просто още един еврейски политик.
Искаш ли да знаеш нещо?
Ти си по-опасен от зелотите. Знаеш ли това?
Отговори.
По-добре да беше казал нещо.
Добре.
Кажи какво казваш на хората от улицата.
-Наистина ли искаш да знаеш? -Да.
Пророк Данаил имаше видение:
Висока статуя със златна глава и сребърни рамене.
Коремът от бронз, краката от желязо, а стъпалата от глина.
Някой хвърли камък.
Глинените стъпала се счупиха и статуята се срути.
Разбираш ли, Бог хвърли камъка. Камъкът съм аз...
Рим е статуята.
Твоето царство или твоят свят ще заместят Рим.
Къде е то?
Моето царство ли?
То не е тук.
Не е на земята.
Не би могло да бъде, нали?
Едно е да искаш да промениш живота на хората,
но ти искаш да промениш мисленето и чувствата им.
Промяната ще стане с любов, а не с убийства.
И по двата начина е опасно.
Защото е против Рим, против целия свят.
Обичане или убиване е все едно.
Няма значение как искаш да промениш нещата.
Ние не искаме да се променят.
Разбираш ли какво те чака?
Запазили сме място за теб на Голгота.
Редом до три хиляди черепа, може би повече.
Стража.
Бих желал хората да излязат и да ги преброят някой ден.
Може би си взе поука.
Може би не.
Познах те. Видях те с него.
Грешиш. Не бях аз. Трябва да е бил някой друг.
Не греша. Той е един от последователите му.
-Не знае какво говори. -Той е един от последователите.
Той е! Хванете го!
Майко?
Магдалена?
Къде сте?
Отче, съжалявам, че бяхлош син.
Отче, остани с мен. Не ме оставяй.
Прости им.
Отче!
Защо си ме оставил?
Коя си ти?
Аз съм ангелът, който те пази.
Твоят Отец е Бог на милостта, не на наказанието.
Той те видя и каза: "Не си ли ти неговият ангел пазител?
Добре, слез и го спаси. Той страда достатъчно."
Помниш ли, когато той каза на Аврам да жертва своя син?
Аврам тъкмо се канеше да убие с нож момчето, когато Бог го спря.
Не мислиш ли, че като спаси сина на Аврам, няма да спаси своя?
Той те изпита и е доволен от теб.
Той не иска кръвта ти.
Той каза: "Нека умре в сън. Да го оставим да живее живота си."
Всички болки
бяха истински.
Да, но повече няма да има. Ти понесе достатъчно.
Не трябва да бъда жертван?
Не, не трябва.
И не съм Месията?
Не, не си.
Какво ще стане с тях?
Не гледай назад. Бог ти даде живот. Гледай напред.
Къде са учениците ми?
Изплашиха се и се разбягаха.
Това ли е светът на Бог? Този, за който говорих?
Не, това е земята.
Защо се е променила толкова?
Не се е променила тя, а ти. Сега можеш да видиш красотата.
Хармония между земята и сърцето, това е светът на Бога.
Може би трудно ще повярваш,
но понякога ние, ангелите, гледаме хората и им завиждаме.
Истински им завиждаме.
Какво е това?
Сватбена церемония.
Кой ще се жени?
Ти.
Какво има?
Защо плачеш?
Благодаря на Бога,
че те доведе.
Бихме могли да имаме дете.
Къде отиваш?
Кого ще убиваш? Бог ли се каниш да убиеш?
Не ме ли чуваш, Исусе? Нищо не можеш да направиш.
Бог я уби.
Бог я взе, когато беше щастлива.
Сега тя е безсмъртна.
Няма да види любовта й да умира и тялото й да се разлага.
Бях там през цялото време, докато я убиваше, и видях всичко.
Не беше правилно.
Не беше справедливо Бог да я отнема.
Ти не се оплака, когато те остави да живееш.
Не можеш да се оплакваш сега, защото той я остави да умре.
Довери се на Бог.
Има само една жена на света.
Една жена с много лица.
Една отпада, друга се въздига.
Мария Магдалена умря,
но Мария, сестрата на Лазар,
е жива.
Тя е Магдалена с друго лице.
Тя носи в себе си най-голямата ти радост.
Твоят син.
Ела с мен.
Така идва Спасителят.
Постепенно, от прегръдка на прегръдка.
От син на син.
Това е пътят.
Разбирам.
Мария.
Погледни.
Учителю, исках да видя дали наистина си ти.
Истински е като нас. Не виждаш ли?
Влез.
Ела тук.
Господарю, искам да ти кажа нещо.
Съжалявам за Магдалена. Няма да те оставям повече сам.
Винаги ще те закрилям.
Не искам да поемеш погрешен път и отново да се заблудиш.
Влезте вътре. Ще приготвя храна за теб и твоята приятелка.
Доволен ли си от мен?
Имаш ли някакви оплаквания?
Не.
Срамувам се, когато си помисля.
За какво?
За всички грешки, които съм направил.
За всички погрешни пътища, по които търсих Бог.
Къде е Мария?
Няма да се върне до довечера.
Влез вътре. Навън е горещо.
Ела вътре.
Има само една жена на земята.
Върви.
Не трябва да се намесваме. Стойте настрана.
Грижи се за брат си.
Благодари на Бога за храната и остави за мен. Ще се върна скоро.
-Няма ли да ядеш? -Искам да чуя какво казва.
Не трябва да отиваш.
Аз лъгах, крадях, мамих,
залагах, лягах с блудници, пиех, гоних, измъчвах и убивах.
Да, убивах!
Убивах всеки, който наруши закона на Мойсей.
Харесваше ми, забавлявах се, наслаждавах се и пирувах.
Защото мислех, че върша Божията воля.
Мислех, че върша Божията воля.
Свещеникът на Йерусалим ме изпрати в Дамаск да бичувам.
По пътя, извън града, по средата на деня
внезапно ме порази бяла светлина, която ме заслепи.
Да.
Чух глас да казва:
"Савеле, защо ме преследваш?
Защо си против мен?"
"Кой си ти?", попитах.
И гласът отговори:
Исус.
И той
ме накара да прогледна.
Бях заведен като дете в града, който ме пратиха да бичувам.
Бог изпрати Анания
и той положи ръце върху мен, и ми отвори очите
бях кръстен и станах Павел.
Нося ви добри новини.
За Исус от Назарет.
Той не беше син на Мария. Той беше син на Бога.
Майка му беше девица.
Ангел Гавраил слезе от небето и пося Божието семе в утробата й.
Така той беше роден.
И бе наказан за нашите грехове.
После беше измъчван и разпнат.
Но след три дни възкръсна от мъртвите
и се възкачи на небето.
Смъртта беше победена.
Амин.
Разбирате ли какво означава това?
Той победи смъртта.
Всичките ни грехове са простени
и Божият свят е отворен за всеки от нас.
За всички!
Видя ли този Исус от Назарет след връщането му от смъртта.
Видя ли го със собствените си очи?
Не, но видях светлината, която ме заслепи, и чух неговия глас.
-Ти си лъжец. -Учениците му са го видели.
Криели са се в заключена стая и той се появил сред тях.
Лъжец.
Той е лъжец!
Почакай!
Искам да говоря с теб.
Не съм бил разпнат. Не съм възкръсвал. Аз съм човек.
Тихо!
Защо разказваш тези лъжи?
За какво говориш?
Аз съм синът на Мария и Йосиф. Аз проповядвах в Галилея.
Бях в Йерусалим с учениците си. Пилат ме осъди и Бог ме спаси.
Не, не е.
За кого говориш? Не ми обяснявай, защото знам.
Сега живея като човек. Работя, храня се, имам деца.
Радвам се на живота си за първи път. Разбираш ли?
Не разправяй лъжи за мен, иначе ще кажа истината!
Почакай. Какво ти става?
Огледай се. Виж тези хора. Погледни лицата им.
Виждаш ли колко са нещастни? Виждаш ли как страдат?
Единствената им надежда е възкръсналият Исус.
Не ме е грижа дали си Исус или не си.
Възкръсналият Исус ще спаси света и това има значение.
Това са лъжи. Не можеш да спасиш света чрез тях.
Създадох истина от това, което хората искаха и в което вярваха.
Ако трябва да те разпъна на кръст, ще те разпъна.
Ако трябва да те възкреся, ще го направя.
Няма да ти позволя. Ще разкажа истината на всички.
Продължавай. Кажи им я сега.
Кой ще ти повярва?
Ти започна всичко. Сега не можеш да го спреш.
Всички, които ми вярват, ще те убият.
-Не. Няма да стане. -Откъде знаеш?
Не знаеш колко много хората се нуждаят от Бог.
Не знаеш колко щастливи ги прави.
Той може да ги накара да искат да умрат и те ще умрат.
Всичко в името на Христа.
Исус Христос.
Исус от Назарет. Синът на Бога. Месията.
Не ти.
Не заради теб.
Радвам се, че те срещнах. Сега мога да забравя всичко за теб.
Моят Исус е по-важен и по-силен.
Благодаря ти. Добре стана, че те срещнах.
Никога не ме изоставяйте.
Тук съм щастлив.
Помня, когато с Мария посадихме тези лози.
Всичко отминава.
Защо?
Напускаш ли ме?
Трябва да се преместим.
Ти остаря.
Добре се справяше.
Двамата се справяхме добре.
Влизайте вътре, бързо! Йерусалим е в пламъци, гори!
Римляните убиват наред.
Направи път. Ние сме изпратени.
Бог ни каза, че ще ни се разкриеш.
Каза ни, че умираш.
Петре? Ти ли си?
Не мога да те позная.
Какво е станало с теб?
Остарях.
Остарял си.
Този го познавам.
Няма значение колко си стар, познавам те, Натанаиле.
Ти беше най-добрият овчар, защото нямаше овце.
Учителю.
Липсваше ми.
А ти?
Порязали са те.
Лицето ти.
Кой си ти?
Йоан.
Римляните ме измъчваха, посякоха лицето ми.
Опитах се да им разкажа за теб.
После видях как Йерусалим гори.
Видях дори, че са откраднали от храма ковчега на съглашението.
Разрушиха храма, точно както ти каза.
Ковчега?
Има още някой отвън.
Бъди внимателен. Още е ядосан.
Юда.
Влез.
Не ме ли чуваш?
Липсваше ми толкова много.
Чува те. Няма нищо да каже.
Бореше се в Йерусалим.
Погледни ръцете му. Още има кръв по тях.
Юда, Учителят ти говори. Отговори му.
Предател!
Твоето място беше на кръста.
Там, където Бог те постави.
Когато смъртта наближи, ти се изплаши и избяга
и се скри в живота на един обикновен мъж.
Ние направихме каквото се очакваше от нас, ти не!
Ти си страхливец!
Нямаш ли малко почит?
За него ли?
Ти не разбираш.
Да разбирам ли?
Ти разби сърцето ми.
Проклинам деня, в който те срещнах.
Държахме света в ръцете си.
Помниш ли какво ми каза?
Прегърна ме.
Помниш ли?
И ме молеше: "Предай ме.
Трябва да бъда разпнат на кръст.
Трябва да бъда възкресен, за да спася света.
Аз съм агнето.
Смъртта е вратата.
Юда, братко, не се страхувай. Помогни ми да премина вратата."
А аз толкова те обичах.
Отидох и те предадох.
А ти...
Ти...
Какво правиш тук?
Каква работа имаш тук с тези жени и деца?
Което е добро за човек, не е добро за Бог.
Защо не беше разпнат?
Погледни раните му, Юда. Те кървят.
Нараняваш го. Достатъчно.
Той щеше да бъде Нов Завет.
Вече няма Израел.
Не разбираш.
Ангелът пазител.
Бог изпрати ангел пазител да ме спаси.
Какъв ангел?
Погледни я.
Сатана.
Казах ти, че пак ще се срещнем.
Ако умреш по този начин, умираш като човек.
Ти се обърна срещу Бог, твоя Отец.
Няма жертва. Няма спасение.
Нищо не можеш да направиш.
Ти живя този живот.
Ти го прие.
Свършено е.
Ти го завърши и умираш.
Умираш като човек.
Отче.
Чуваш ли ме?
Там ли си още?
Ще изслушаш ли един егоистичен, неверен син?
Борих, когато ти ме зовеше. Съпротивявах се.
Мислех, че знам повече. Не исках да съм твой син. Прощаваш ли ми?
Не се борих достатъчно.
Отче,
подай ми ръка.
Искам да донеса спасението! Отче, вземи ме обратно!
Дай пиршество! Приеми ме вкъщи! Искам да бъда твой син!
Искам да платя цената! Да бъда разпнат и да възкръсна.
Искам да бъда Месията!
Свърши се!