Андре няма нужда от легло. Ще се радва, ако имате слама.
- Да. - Сламата ни свърши.
Леглото ми е меко.
Време е за "Семейна вражда",
представяме ви семейство Фрай.
Горките хора. Затворили са ги вътре.
Боже, имай милост.
- Какво ще правим? - Ще ги освободим.
Готови за "Семейна вражда".
Зайче?
- Мислиш ли, че имат амнезия? - Не знам.
Идваме на помощ!
Значи признаваш, че са побъркани.
- Не съм казала това. - О, моля те.
Къде отидоха, господарю?
Бяха вътре.
- Не можахме да ги спасим. - Това е трагично.
И без това не използваме тази стая.
Жалко.
Трябва да намеря магьосник.
Може ли първо да пия кафе?
Господи!
Казах ти да не оставяш този боклук по средата на пътеката!
- Щях да си счупя врата! - Съжалявам. Не съм искала.
Ти вършиш ли някаква работа или просто си подсвиркваш?
Почисти.
Дебел търбух. Осмеляваш се да закачаш дамата?
- Кой, по дяволите, си ти? - Аз съм Андре и пикая отгоре ти.
Махай се или ще извикам ченгетата!
Извини се на дамата.
Ти я наричаш...
Дама. Точно така.
- Извинявам се. - Целуни й краката.
- Какво? - Целуни й краката!
Вместо магьосник, трябва да ти намерим добър лекар.
Магьосниците са най-добрите лекари.
Какво прави той?
- Обадете се в полицията. - Какво става?
Беше много груб с дамата.
Виж, глупако. Това е герб.
Той е благородник.
Не знаех.
- Глупав селянин. - Кои са тези?
- Посетители. - Притежаваш ли я?
Тя работи за мен.
Ще обеся слугата си за краката от твое име.
Моля ви, господарю, не за краката!
Предпочитам за палците.
Бързам за съвещание.
Ставай, идиот.
Давам ти го за един ден. Можеш да го биеш, ако искаш.
Благодаря, но ние току-що се запознахме.
Благодаря, милостиви господарю.
Благодаря, господарю.
Да вървим. Трябва да намерим магьосник.
Магьосник.
- Французин ли си? - Да.
- Харесва ли ти тук? - Странно е.
Мирише на лошо и храната е малко.
Но дамите са прекрасни.
Иска ми се и моят шеф да мисли така.
Какво значи шеф?
Човекът, за когото работиш. Големият.
Мога да му огризвам костите, докато се храни.
Това е отвратително.
Пълна отврат.
Трябва да измислиш начин да се измъкнеш от него.
Той ми е господар, не искам да свърша на бесилото.
- На бесилото! - Няма да те обесят!
Това е противозаконно!
Много пари ли ти плаща?
Веднъж месечно мога да ловя фазани в земите му.
Ти не изкарваш пари?
Имам съкровище.
Как го наричаше това?
- Метро. - Метро.
Чакай. Преди да слезеш долу, искам да ти дам това.
Телефонният ми номер.
Носи го, в случай че се загубиш.
Няма да се загубя.
Човек се губи, когато няма цел.
Аз имам цел, трябва да намеря...
Магьосник.
Не знам как да ти помогна.
Никога не съм срещала магьосник.
Не мисля, че в наши дни се срещат такива.
Чантата ми! Чакай! Тибо!
- Не! - Вземи чантата!
Той е крадец. Трябва да му отрежа ръката.
Не!
Моля те, вземи я.
Всичко е наред.
Обесете го на публично място.
Тихо, стара жено!
С нищо не помагаш.
Чакай! Стара вещице.
Съжалявам. Помислих те за стара вещица.
И с по-лоши думи са ме наричали.
Защо не дойдеш да й кажеш...
О, не.
Случайно да познаваш някой магьосник?
- Къде да намеря магьосник? - Много бързам.
БАР "КРЕПОСТНА СТЕНА"
Селяни, кой от вас може да ме заведе при магьосник?
Ще има награда.
Сър Ланселот си търси магьосник.
Всички търсим.
Не се казвам Ланселот.
Аз съм Тибо, граф на Малфет,
херцог на Анжу, барон на Орлеан
и лорд на Либърн.
А аз съм Сид от Сисеро.
Херцог на хазарта, барон на билярда
и на още Бог знае какво.
Предизвиквам те на дуел.
Защитавай се.
- Не ме карай да те убивам. - Заеми гард.
Гледаш ли това, скъпа?
Трябва да те убия за наглостта ти,
но съм прекалено жаден, затова ще утоля жаждата си,
ще утоля и вашата.
Пийте.
Няма да повярваш.
Познай в чия изложба се появи нов посетител снощи.
Прехвърчаха искри
и се чуваха странни шумове.
После беше тази...
- Избухна мълния и той се появи. - Кой?
Приличаше на магьосник.
- Магьосник, магьосник. - Вижте.
Изгори покривката на леглото.
- Направо шокиращо. - Чакайте малко.
Това не беше тук преди.
ХОТЕЛ "КАРТЪР" - Стая 39
Твърди, че е братовчед на Джулия.
Аз мисля, че лъже.
Искам отговор след 24 часа.
Виждаш ли, тигрице?
Татенцето ще се погрижи. Ще бъдеш ли отново мила с мен?
- Ало. - Хънтър, няма да повярваш.
- Слушам те. - Загубих Тибо.
Загубих го, защото той си търсеше магьосник.
После изведнъж откачи.
Никой не може да загуби човек, облечен като рицар, в Чикаго.
Аз го направих. Чакай малко.
Ало?
Някой тук познава ли граф Тра-ла-ла?
- А барон Дъра-бъра? - Да, аз.
Чудесно. Благодаря.
Намерих го. Трябва да вървя.
- Успокоих се. - Обичам те. До скоро.
Значи се е върнал?
Надявах се, че се е спънал в наметалото си
и се е пльоснал в реката.
Тибо!
Слушайте всички.
Това е моята пра-пра-пра-пра-
правнучка.
Пра-пра-пра-пра-прадядо и аз трябва да тръгваме.
Първо трябва да пееш.
Да, трябва да пееш.
Да, така трябва.
Трябва да тръгваме. Незабавно.
- Защо? - Трябва да ни дадеш обяснение.
- Намерих магьосник. - Доведи го!
- Трябва да вървим. - Знаех си!
Трябва да ви оставя.
Довиждане, Ланселот.
Не съм Ланселот. Аз съм Тибо, граф на Малфет.
Разбира се, това е онзи проклет английски магьосник.
Последвал ме е във времето.
Да, сигурно си е направил отвара от око на тритон,
размахал е ръце, казал е нещо на латински
- и готово. - Готово.
Започвам да ти вярвам.
Това е голямо постижение за едно момиче от 21-и век.
Трябва да го оцениш.
Ето го.
Добре. Какво искаш сега?
Лъжлив стар глупак.
Какво е това?
Мислех, че си я убил.
- Тя не е моята Розалинд. - Казвам се Джулия Малфет.
Малфет. Тя е потомка.
Нищо не е загубено, милорд.
Колко време ще отнеме на магията ти да ме върне обратно?
Всичко ще е готово преди залез.
Трябва да идем да вземем моя верен слуга.
Никога не е миришела така.
Проклети английски магьосници. Нищо не правят както трябва.
- Харесва ми каляската ти. - Благодаря.
Това е червилото ми.
Не, Андре. Отвратително.
Изплюй го през прозореца.
Един рубин.
Ще ни стигне.
$25 000.
- Какъв е този ужасен шум? - Отиваме да пазаруваме.
Големи лебеди.
Много малки каляски.
Като играчки са.
Кажи зеле!
Харесвам тези кръгли кексчета.
Наричаме ги понички.
Андре, сега можеш да ядеш колкото понички искаш.
- Да. - Можеш да имаш всичко това.
Можеш да си купиш голяма къща,
в която има басейн. Можеш да имаш всичко, Андре.
Мога да имам това, което ми позволи господарят.
Не е вярно! Тук е демокрация!
Това е Америка.
Ти си свободен човек.
Благодаря.
Да живееш в наше време си има положителни страни.
Ще се чувстваш добре тук.
Аз ще ти помогна.
Ти си с лъвско сърце, Джулия, като жените от твоя род.
Имаш кураж.
Лъвско сърце.
Не, не мисля.
Заешко сърце, може би...
Ела отвън.
Ще те науча да се отбраняваш.
Какво правиш?
Гледай ме.
Хвани го така.
Силата е в ръката ти.
- Много впечатляващо. - Вземи го.
Силата е в ръцете ми.
Не мога.
- Много е тежък. - Опитай отново.
Омръзна ми вечно да слухтя и да лъжа.
Подкрепи ме, скъпа. Още малко остана.
Заведи ме да танцувам.
Ей, внимавай!
Съжалявам.
Виж какво направи. Да вървим.
Извинявам се.
Извинете.
Не ми помагайте. Шефът ми ще ме пречука.
Ти си свободна жена. Тази вечер ще танцуваме.
Хънтър.
- Анжелик. - Къде е Джулия?
Хънтър! Танцувай!
- Ти коя си? - Коя е тя?
- Тя ми е сестра. - Не съм.
Много е изморена и иска да се прибира.
Сър Хънтър!
- Тази вечер беше прекрасна. - Най-великата нощ на света.
Накара ме да се чувствам като дама.
- Ти си дама. - А ти си страхотен мъж.
Наистина ли?
Ако се подстрижеш
и не пъхаш всичко, което видиш, в устата си,
ще бъдеш невероятен мъж.
Благодаря, милейди.
Искаш ли да зарежем всичко и да идем да обикаляме света?
- Да зарежем? - Ще бъдем щастливи.
Тази вечер кажи на шефа си, че напускаш.
- Разбра ли? - Да.
- Да бъдем свободни. - Свободни!
- Защото съм свободен мъж! - Точно така, скъпи.
Господарю.
Нещо ви тревожи.
- Какво има? - Магьосникът експлодира.
Не беше много приятна гледка.
Магьосникът е експлодирал?
Не знам за вас, но аз съм изморена.
Андре иска да каже нещо на Тибо.
Какво има, селяко?
Говори.
Нищо. Объркала съм се.
Тибо стоеше край реката,
това беше най-тъжната и красива гледка, която съм виждала.
Този Тибо наистина е различен.
Да, така е.
Затова реших да му върна имението.
Какво?
Скъпи, знаеш ли,
че жените в моя род са с лъвски сърца?
Още ли не са свалили трупа?
Чух, че останките му били залепнали за земята.
Трябва сам да се събера.
Елате насам, малките ми.
Така е по-добре.
Може ли да вляза?
Какво носиш?
Отпечатъците не съвпадат.
Приятелят ти не е Тибо Малфет, който е починал преди 3 години.
Знаех си.
Така ще го пробутаме на ченгетата.
Добре.
Не се изненадвайте толкова. Това е магия.
Трябваше само да сложа...
Добър ден, господарю.
- Извинявам се... - Проклет магьосник.
Оттук.
Номерът със свинския пенис е да се нареже много ситно.
Внимателно.
Ако се полеете с това, ще ви изникне козина.
Селянино!
Приготви нещата ни за тръгване.
Скоро ще се върнем в любимите си домове.
Господарю, баща ми е пияница, а майка ми е гърбава.
Брат ми е джудже, а сестра ми е курва.
Аз нямам любим дом и не искам да се връщам с вас!
Не искам повече да тичам след коня ви.
Искам да ям кръгли кексчета и понички. Искам желязна каляска
и модни облекла за мъже,
докарани от Европа на ниски цени.
Искам също да...
Искам да...
- Искам да съм с лейди Анжелик. - А така.
И искам да съм свободен!
Искам да съм готин и харесван!
Ти си моя собственост. Връщаш се с мен жив или мъртъв.
- Избирай. - Той иска това, което и ние.
Той ми принадлежи.
Аз решавам съдбата му.
Не, господарю. Не е добре, Хосе.
Моля те, Тибо.
Това е благородна постъпка.
Благодаря, Тибо. Дълъг живот на семейството ти.
Лейди Джулия.
Ако ми позволите,
сестрата на сър Хънтър остави това снощи в къщата на Трубадур.
Сестра му ли?
Хънтър няма сестра.
Благодаря, Андре.
Идвам!
Кой си ти?
Стой тук. Аз ще го убия заради теб.
- Аз ще се оправя с това. - Какво правиш тук?
- Какво е това? - Английски магьосник от 12-и век.
Може ли да поговорим в другата стая?
Не пипай нищо.
Какво е това?
Ти засегна честта на дамата. Приготви се да умреш.
Чу ли това?
Той ме заплаши. Ти си свидетел.
Виждаш ли? Той е жесток престъпник.
- Слава богу, извиках полицията. - Полицията?
Той е мошеник.
- Интересуват го само парите. - Не, само теб те интересуват.
Всичко свърши.
Какво?
Няма да оцелееш и един ден без мен.
Ти си моето малко зайче.
Зайче ли?
- Приличам ли ти на зайче? - Не.
- А на теб приличам ли на зайче? - Не.
Знаеш ли какво, Хънтър? Не приличам на зайче.
Не се държа като зайче и не мисля като такова.
Ако ме обичаше, нямаше да ме караш да се чувствам така!
Аз съм силна и умна, няма нужда да се грижиш за мен!
Сериозно?
- Смелостта е моята сила. - Ти полудя ли?
Махни това нещо.
Прав си. Ще го махна.
И не се връщай!
Напомнят ли ви за някого?
До всички патрули, издирва се въоръжен мъж,
държи за заложник жена. Бъдете много внимателни.
Отивайте, господа.
Не се двоумете да използвате оръжието си!
Проверете кухнята.
Такси! Музея за изящни изкуства, моля.
И по-бързо, да не ти отиде главата.
Те се измъкват!
Тръгвам след тях!
- Откъде сте вие? - Дамата е тукашна.
Аз и магьосникът сме от 12-и век.
12-и век, а?
Не ги изпускай. Точно зад теб сме.
Стой тук!
Ако ни хванат, ще потвърдя пред полицията, че сте били заложник.
Ето за това става въпрос. Дръжте се.
Може ли да се върнем във времето оттук?
Трябва да минем през същото място, откъдето сме дошли.
Отлично се справи, О'Мали.
Проклятие.
Улиците "Стейт" и "Мичиган" са блокирани.
Той се измъква!
Никога не съм пътувала в метрото така.
Човекът с металната шапка и блондинката?
Тях вече ги няма.
Въздушен екип 2. Заподозрените се насочват на юг от "Мичиган".
Заподозрените влизат в музея.
Рицарят е у дома си.
Здравей, рицарю. Поздравете рицаря.
- Здравей, рицарю. - Чакайте малко.
Съжалявам,
но изложбата е затворена. Ще трябва да напуснете.
Благодаря.
Какво ще правя без теб?
Ти си моят рицар в лъскава броня.
Скоро ще си намериш чудесен съпруг.
Дълго ще живеете заедно.
Имам видение за това.
Толкова си чаровен.
Гордея се с теб.
И когато
децата ти пораснат достатъчно,
искам да им кажеш за стария си предшественик.
Защото аз съм част от теб,
а един ден
ще бъда част от децата ти.
Ето.
Това е подарък
от твоята пра-пра-пра-пра-
прабаба.
Чакай.
Ето.
Ще й дадеш ли това от мое име?
Да.
Тя ще е единствената жена с такова нещо.
Благодаря ти.
Ваша светлост.
- Какво правят? - Пият витамини.
Къде е мъжът с ризницата?
Замина.
Къде?
У дома.
Един момент!
Моля.
Мой скъпи графе Уоруик,
искам да използвам това щастливо събитие,
за да изгладим нашите противоречия завинаги.
Моля те, пий от виното ни.
Трябва да приемеш, Уоруик.
Заповядвам ти.
Чакай.
Какво му стана на Уоруик?
Не хареса виното.
Трябваше да каже, ако иска бяло.
Толкова отдавна не съм те виждал.
- Кога сме били разделени? - Когато бях с лейди Джулия.
Лейди Джулия?
Тя ме помоли да ти дам този сватбен подарък.
Ето.
- Странно е, нали? - Изпреварило е времето си.
Тя ме изхвърли от къщата и тръгна с идиотите.
Животни.
Отровили са ми напитката.
Чакай. Оставили са бележка.
Това е стар френски пергамент.
- Какво пише? - Не знам.
Не говоря френски.
Боже мой. Хънтър, добре ли си?
Кажи ми нещо!
Хънтър!
Стойте далеч от мен!
Кои сте вие? Не ме докосвайте!
НЯМА ПОКРИТИЕ
Аз съм близък приятел на началника на полицията.
Аз съм началникът. От теб ще излезе добър слуга на графа.
Искам да ви кажа, че всички във фирмата
се радваме на решението ви да запазите имението.
С нетърпение искам да опозная това място.
Ще ви покажа всичко.
Ще ви покажа и подземието, ако не ви е страх.
Не я е страх.
Смелостта е нейната сила.
- Откъде знаете всичко това? - Знам много за семейството ви.
Госпожице Малфет, това е Франсоа Лекомбие.
Адвокатът, който представлява френските интереси тук.
Знае историята на замъка по-добре и от мен.
Може би искате да бъдете гид на госпожица Малфет днес?
С най-голямо удоволствие.
- Мадмоазел. - Мерси.
Само за едно се тревожа.
- За какво? - Кой ще ме пази от дявола?
Ти имаш мен, нали?
Да, имам теб, скъпа.
Имаш мен, скъпи.
Да, имам теб, скъпа!
Пристигаме!
ЛАС ВЕГАС