Довиждане.
Освобождават го и месец по-късно лабораторията ти е унищожена.
Какво съвпадение.
Ще ми кажеш ли къде е той?
Вече ви казах.
Искам да ви помогна, но просто не знам.
Знаеш кой съм аз, нали?
Бащата на Бети. Висш генерал.
Спести си глупостите.
Аз съм човекът, който отстрани баща ти.
И с теб ще направя същото, ако ме предизвикаш.
След като ти си го задържал, защо питаш мен? Не помня.
Казаха ми, че баща ми е мъртъв.
Не си играй с мен!
Беше на 4 години, когато видя всичко!
Какво съм видял?
Беше там! Кой може да забрави такова нещо?
Какво?
О, още потиснати спомени.
Просто ми кажи.
Съжалявам, синко.
Ти си още по-объркан, отколкото предполагах.
Засега лабораторията ти е обявена
за свръхсекретен военен обект...
...и няма да имаш право на достъп нито до нея...
...нито до другите лаборатории, които се занимават с нещо повече
от разработване на следващото поколение билков гел за коса.
И още нещо.
Ако се приближиш отново до дъщеря ми...
...ще те изпратя в затвора
до края на живота ти.
Кучета?
Вървете!
Хванете я! И не позволявайте на нищо да застане на пътя ви! Вървете!
Брус!
Значи мислят, че могат да те задържат, както направиха с мен.
Какво ми има? Какво си ми направил?
Днес имах посещение.
Много неприятно посещение.
Страхувам се, че ме притискат.
Какво си ми направил?
Много искаш да разбереш, нали?
Но нито едно обяснение не може да ти помогне така, както опита.
Самият аз още не го проумявам. Само ако ме бяха оставили
да работя на спокойствие.
Но, разбира се, шефовете ми не биха го допуснали.
Експериментирал си върху себе си, нали?
И си ми предал... какво?
Изменение. Генетично.
Деформация, би могло да се нарече така.
Но и изключителна сила.
И сега, когато най-накрая тя е отприщена, аз мога да я имам.
Не.
Няма да го направиш. Аз ще го изолирам и излекувам сам.
Ще го отстраня и убия преди да е направило някакви поразии.
Сигурен съм, че с твоята Бети ще го унищожите с удоволствие.
Но наистина ли би убил част от себе си?
Не мисля.
А що се отнася до Бети...
...ще я изненадам с моите четирикраки приятели.
Виж, успях да обработя част от твоето ДНК, Брус...
...и резултатите са потресаващи.
Те са непостоянни, но много силни.
Какво ще кажеш за моето ДНК?
Нека изчакаме и видим какво мисли за резултата Бети.
Не. Ти си луд. Няма да ти позволя.
Махни си ръцете от мен!
Вътре, задник такъв! Искам да говоря с теб.
Баща ми е по петите на Бети.
Как смееш да действаш зад гърба ми
и да караш Рос да ме отстрани?
Чуй ме! Бети е в беда!
Жалък кретен.
Ще убият Бети.
Ако мога да заявя очевидното,
...не си в позиция да правиш тъпи заплахи.
Толбът? Започваш да ме ядосваш. - О, нима?
Огън!
Брус? Изпратил е кучетата, нали?
Но аз ги убих!
Трябва да са наномедите. Сигурно е от гама лъчението.
Но досега не сме виждали такъв резултат.
Не. По-дълбоко е.
Гама лъчите са отприщили онова, което вече е било там.
Какво?
Мен.
Него.
Всичко е наред.
Какви бяха онези животни?
Баща ми ги е изпратил.
Той ми е баща.
Искал е да се променя,
да стана онова глупаво същество.
Защо би искал това?
Помниш ли нещо?
Нещо, от когато се промени?
Беше като сън.
Какъв сън?
Гняв.
Сила.
И свобода.
Татко? - Бети! Добре ли си?
Изплашена съм.
Имам нужда от помощта ти. - Къде си?
Как си?
Добре. Надявам се.
Мисля, че по някакъв начин гневът ти активира наномедите.
Как? Направихме ги да реагират на физически вреди.
Емоционалните щети могат да се проявяват физически.
Като например?
Сериозна травма.
Потиснати спомени.
Баща ти ме пита за нещо,
което съм преживял в ранно детство...
...и което би трябвало да помня.
Така ли? - Звучеше ужасно, но...
...аз наистина не помня.
Това, което ме притеснява...
...е, че физическата рана има край.
Докато емоциите, не само че продължават да се трупат...
...но и образуват верижна реакция.
Знаеш ли какво ме плаши най-много?
Когато това се случва...
...когато ме обзема и губя всякакъв контрол...
...ми харесва.
Държа те. Съжалявам.
Ще се оправиш. Само ще те преспи.
Целта е повалена. - Заловен е.
Ще те заведа на едно безопасно място, окей?
Мирно! - Продължавайте.
Заровени сме насред нищото.
Докога ще го държиш упоен?
До края на живота му, ако трябва.
Каза, че мога да ти вярвам. - Аз съм ти баща.
Ще направя това, което мисля за правилно,
не което искаш ти.
Той е човешко същество. - Но и нещо друго.
Представи си, че излезе
и го обземе неговият гняв в населен район?
Знам, че е потенциална заплаха,
но знам, че той ми спаси живота.
От някакъв мутирал френски пудел.
Задължен съм му за това.
Освен това вкара трима души в болница, а Толбът едва върви.
Какво искаш да направя? - Да му помогнеш!
Защо е такава заплаха за теб?
Знам от какво произлиза.
Той е същият като баща си до последната молекула.
Казва, че не познава баща си,
но работи в същата шибана област като неговата.
Затова или лъже, или е нещо по-лошо
и той е... - Какво?
Предопределен да следва пътя на баща си?
Щях да кажа "обречен"?
Да, разбира се.
Но аз съм учен и като такъв...
...вярвам, че можем да намерим начин да му помогнем.
Знам, че вярваш.
Не знам дали те интересува...
...но аз съм много горд с теб.
Но това е прекалено опасно за теб.
Знам, че правителството мисли, че той има оръжие,
иначе щеше да е свършено с него.
Могат да го изследват колкото искат...
...но ми позволи да му помогна. Аз го познавам най-добре.
Какво му е направил Дейвид Банър?
Прикривайте вляво! Прикривайте вдясно!
Какво става тук?
Ръката ми.
Виж, силата на ДНК-то на сина ми,
...в комбинация с възстановяването на наномедите...
Аз мога да взаимодействам с много неща.
Ще те помоля да си вдигнеш ръцете, приятел.
Бавно и внимателно.
Наистина ли мислиш, че съм разделен от теб?
Къде съм?
Вкъщи.
Не е за вярване, че сме живяли тук.
Трябва да съм те виждал или познавал.
Само ако можех да си спомня.
Това е старата ми къща, нали?
Да тръгваме.
Моля те, опитай се.
Какво има? - Нищо.
Наистина ли?
По дяволите.
Окей, Бети. Какво искаш да знаеш?
Какво е станало в онази стая?
Какво се страхуваш, че ще видя?
Виждаш ли? Няма нищо.
Празна е.
Защо да нямам достъп до него?
Управлението за национална сигурност реши да прехвърли въпроса
със заплахата на Атиън.
Ти си шеф на базата. Мислех, че ти ръководиш нещата.
Аз не определям политиката.
И все още приемам заповеди.
Не мога да повярвам, че Толбът ще ме прескочи така!
Има толкова желаещи за този проект
...и толкова много пари в него.
Знаеш ли кое е най-лошото?
Когато задържах Дейвид Банър и разкарах хлапето,
изобщо не помислих за него.
Той беше просто косвена щета.
Вече не е, нали?
Какво мога да направя?
Да се прибираш вкъщи.
Бих ти разрешил да отидеш да се сбогуваш с него, но ми казаха...
...че оттук нататък са забранени всякакви контакти с него.
Да.
Здравей, Брус. Как си?
Харесва ли ти храната тук?
Какво искаш? - Добър въпрос.
Искам клетките ти да ускорят отделянето на онези химикали,
за да се превърнеш отново в онова зелено същество...
...да си клъцна едно парченце от теб,
...да го анализирам, патентовам и да забогатея.
Нещо против?
Никога няма да ти позволя.
Нямаш голям избор.
Не си ли малко ядосан?
Сега можеш да играеш само с мен,
защото Бети замина за Бъркли.
Лъжеш.
За мен и в двата случая печеля аз.
Ако станеш зелен, момчетата идват, убиват те и аз
правя аутопсията. Ако не станеш,
...тегля ти един бой,
стигам доста далеч и ти чупя врата.
Може би това е лоша наука...
...но лично за мен е приятна.
Хайде, Брус.
Покажи ни какво можеш.
Никога.
Съзнателно можеш да го контролираш...
...но подсъзнателно съм сигурен, че е съвсем различно.
Нека стимулираме мозъчните вълни.
Моя мила, г-це Рос, добре завърнала се.
Отвън има двама охранители.
Не се притеснявай. Не съм ти ядосан, вече не.
Какво искаш?
За мен всичко свърши, знам го.
Скоро ще свърши и за Брус.
Затова дойдох при теб...
...да те помоля да убедиш баща си...
...като човек, като баща...
...че ако се предам сега мирно...
преди да ме затвори завинаги,
ще ми позволи да видя сина си...
...за последен път.
Би ли направила това за мен?
Вече не зависи от баща ми.
Разбирам. Сега е марионетка.
Не го обвинявам. - Не би трябвало.
Трябва да се обвинявате за това, което сте причинили на сина си.
И какво съм му направил, г-це Рос? Нищо.
Опитах се да подобря своите предели.
Себе си, не него!
Разбирате ли?
Да подобря природата. Моята природа.
Себепознанието е единственият път към истината,
която позволява на хората да преминат отвъд пределите на Бога!
Знаеш ли какво има отвъд твоите предели? Други хора.
Единственото, което си дал на Брус, е страх.
Страх от живота.
Страх?
Може би, г-це Рос.
Също и самота.
Да, изпитвам и двете.
Но някога аз живях...
...пълноценно.
Бях толкова влюбен.
И тя толкова много искаше бебе...
моето бебе.
Знаех още в момента, в който зачена...
... че й бях дал не син,
а нещо друго.
Чудовище може би.
Още тогава трябваше да сложа край на живота му,
но бях любопитен...
... и това беше моят крах.
Докато гледах как този крехък живот се развива...
...започнах да си представям ужаса...
...и любопитството ми бе заменено
от състрадание.
Но те не ми дадоха шанс да го излекувам.
Баща ти ме отстрани.
Толкова добре си спомням онзи ден,
всеки момент, всяко чувство.
Влизането в къщата.
Усещането за ножа в ръката ми.
Знаех, че постъпвам като баща,
проявих присъщата милост.
Дейвид, моля те, спри! Не!
Дейвид, говори ми!
Но тогава тя ме изненада.
Сякаш...
... тя и ножът...
...се сляха.
Бягай!
Не можеш да си представиш...
... непоносимия край.
В онзи момент...
... изгубих всичко, което ми беше скъпо...
... и го превърнах...
... в нищо повече от спомен.
Бинго! Трябва да е имал някакъв голям кошмар.
Започвай извличането на ензими.
Проникването е невъзможно, сър.
По дяволите, по силно! Дай максималните обороти в минута.
Да го неутрализирам ли? - Не.
Нищо няма да излезе, ако изследвам кал.
Приспи го.
Това не го спира!
Стаята за инструктаж, изпратете екипа ни, несмъртоносни оръжия.
Трябва да взема проба от него.
Сър!
Господи!
Напръскайте го с пяна. - Използвайте пяната.
Толбът, обясни ми какво става.
Положението е под контрол, г-н генерал.
Не се приема. Веднага освободете района.
Незабавна евакуация. Отстранявам ви.
Затвори.
Не чухте ли генерала? - Наредих нещо!
Разчистете! Трябва ми проба!
Добре, успокой се, приятелю.
Може малко да те заболи, Брус.
Отдръпнете се!
Освободи оръжието! Дай ми М2.
Сбогом, голямо момче.
Незабавно блокирай цялата сграда.
Целта се движи към синьото ниво.
Евакуирай главната зала.
Изпратете подкрепа, тежката артилерия, пълна бойна готовност.
Радиоактивност. Системите отчитат опасност.
Внимавайте!
Спри електричеството в залата. - Сър!
Покажи му изхода. Ще се бием навън.
Шофьор, спри.
Артилерист! Завърти надясно!
Г-н президент, имам лоша новина.
Нека я чуем.
Уведомих президента за Яростния.
Смятам, че това е проблемът.
Правилно.
Настоявам за отмяна на нарежданията на властите.
Яростния още е заплаха.
Искам всичко, с което разполагаме, за да го спрем.
Очаквате ли жертви сред цивилните?
Не и ако успея да се намеся.
Считайте, че имате одобрение. Дръжте ни в течение.
Свържи се с контролния център Гудман.
Информирай източниците.
Свържи се с щабквартирата.
Нека започнат незабавна евакуация...
...в околността с координати 653-216.
Потвърди, че районът е свободен.
Щабквартирата го потвърди. Източниците са он-лайн, сър.
Господа, време е да отстоим позициите си.
Трябва да го спрем.