ЛАГО
ШЕРИФ
ХОТЕЛ
СМЕСЕН МАГАЗИН
БАР
Дий, Бъстър.
Бира.
И бутилка.
Не я бива много.
Само това имаме.
Нещо друго ще обичаш ли?
Само час мир и тишина да я изпия.
Селяндури, пълни с бълхи, обикновено не спират в Лаго.
Животът тук е бая бързичък за тях.
Или ти май си мислиш, че можеш да се мериш с нас, а?
Много по-бърз съм отколкото вие изобщо ще бъдете докато сте живи.
Да, г-не?
Едно бръснене и гореща баня?
90 цента, моля.
В брой.
Искам да кажа, значи, че обикновено първо взимаме 90те цента...
но, какво пък, няма значение.
Преди, след, все тая, нали така?
Люляковия одеколон струва само още десет цента.
Люлякова вода. Дамите са луди по нея.
Да го закръглим на долар? Не.
А, много добре, г-да.
Ей сега ще ви обърна внимание. Седнете.
Не ти харесва нашата компания?
Какво има?
На теб говоря, свинско говно такова.
Той май има от свинското говно в ухото си.
Не знам кое смърди по-лошо, той ли или тоя боклук в шишето.
Я кажи пак, как рече, че ти е името?
Не съм си казвал името.
Не. Май така беше, а?
Защо не гледаш къде вървиш, бе? Гледай. Съсипа я.
Не е необходимо да правиш всичко това.
Всичко кое?
Защо просто не си кажеш, щом като ти се иска да се запознаем?
Да се запознаем?
Щеше да бъдеш смешен, ако не беше толкова жалък!
Чакай малко. Още не съм свършила с теб.
Отдалеч почти можеш да минеш за мъж.
Отблизо обаче с положителност се оказваш голямо разочарование, нали така?
Наздраве, за краката ти, г-жа. Почти са толкова големи колкото устата ти.
Знаеш ли какво си ти?
Просто един боклук.
С бутилка уиски за кураж и маниери на козел.
Ти си тая, дето трябва да се научи на маниери.
Не от тебе, пияницо.
Пусни ме.
Пусни!
Пусни ме!
Пусни ме долу!
Какво правиш?
Коня ми.
Една стая.
Ще обичате ли да се регистрирате, г-не?
Моля ви, помогнете ми. Помощ!
Проклети да сте всички!
- Добро утро. Добре ли спахте? - Да.
Кажете, смятате ли да останете още една нощ, за да ви запазим стаята?
- После ще ти кажа. - Добре. Както кажете.
Добрутро.
- Платил съм за една баня. - Гореща баня, веднага, г-не. Да, г-не.
Налей още гореща вода във ваната. Този господин иска баня.
Може да си закачите дрехите ей там на гвоздея.
- Г-ца Пийкинз идеално--Извинявайте. - Оттук моля, г-н капитан.
Освен ако не искате Мордекай да ги занесе докато се къпете...
Г-ца Пийкинз много добре ще ги извари и изпере.
Тя използва луга против гадинките. Няма повече сърбеж, няма чесане.
Налей водата, Мордекай, преди да изстине.
Искаме господина да се чувства комфортно.
Ще ми се да си поговоря с теб.
Най-добре ще е да взема туй столче...
да го сложа тук и да си поприказваме, а?
Ако нямаш нищо против, а?
Значи, става дума за Били Бордърс.
Не го познавам.
Ами, пропусна шанса да се запознаеш с него, защото го застреля вчера.
Него, и Айк Шарп, и Фред Морис.
Да знаеш, това са им имената, ако случайно те интересува.
Ами, не, не ме интересува особено, шерифе.
Не мога да кажа, че те упреквам.
Били, него не го обичаха, не.
Характерът му хич го нямаше. Пълен беше със зло, страшна работа.
Значи, опитваш се да ми кажеш, че няма да има съд, така ли?
"Прости и забрави". Това е нашето мото.
Ти, мръсно копеле!
Ще те пречукам!
По дяволите, Кали!
- Кали, по дяволите! - Пусни ме, дебелак такъв!
Престани-- Ау!
Кажи му, че ще съм му благодарна...
да не си тръгва преди да си поговоря с него.
По дяволите!
Ще те пречукам!
Чудна работа, защо толкова време й отне да се разсърди?
Може би защото не се върна при нея за още.
Така като гледам, нямаме избор.
Нямаме, значи, време да извикаме помощ...
а и от шерифа ни, значи, има толкова полза...
колкото от цици на глиган.
Извинявайте, че закъснях. Нещо интересно?
Не, нищо. Думата беше дадена на Негова Чест.
В случай, че не сте чули, Стейси Бриджиз и братята Карлин...
- излизат от затвора днес. - Насам ли ще идват?
Така смятали, казват. Няма причина да мислим, че са променили намеренията си.
А може пък и да са се разкаяли и да са влезли в правия път.
Преподобни, те ще изгорят този град до основи, и ти го знаеш.
Сега, значи, обсъждаме как да им попречим да сторят това.
Незабавно трябва да намерим начин, без разтакаване.
Въпреки това, обаче, съвестта ми не ми позволява да участвам...
в наемането на професионален стрелец.
Може би тогава ти самият искаш да идеш и да им излезеш насреща, Преподобни.
Аз съм само един прост служител на Бога.
Време е вече да те направим по-малко прост, Преподобни.
Бордърс, Морис и Шорт бяха професионални стрелци...
на заплата в Лаго Майнинг Къмпъни...
наети специално да пазят нашите интереси и интересите на този град...
които са едни и същи.
Цяла година те само се мотаха, наливаха се с бира и се фукаха.
И един ден преди тези копелета да се наложи да ни свършат работа...
успяха да направят така, че да ги пречукат.
Така че, ако имаш предложение, много ще се радвам да го чуя.
В противен случай, взимай си съвестта и се махай...
докато ние измислим как да спасим кожата ти.
О, боже! Как лети времето?
Най-голямото дете на г-ца Пийкинз не е добре. Обещах--
Ще ме извините ли, господа?
Значи, говорехме да наемем стрелец.
Ама ние нищо не знаем за този човек.
Но знаем, че той видя сметката на най- добрите дето намерихме.
Да, със скрит пищов в скута.
Три от три. И единия между очите!
Най-удивителната стрелба дето някога съм виждал.
Аз още съм убеден, че си търсим белята!
Какво знаем за него? Кой е той? Откъде е?
Имаш нашето разрешение, иди го питай.
Макар, че последните трима дето опитаха да направят това нямаха голям успех.
Пусни ме!
Проклет да си!
Пусни ме, дебелак такъв!
Пусни ме! Махай се!
Ей, я ела тука. Какво е това?
Аз тъкмо бях там, разпитвах този странник...
- и не щеш ли, тя влиза гърмейки като-- - Добре, Сам.
Вие ще му простите това?
- Имай малко търпение, нали така? - Търпение ли?
Когато един мъж е свикнал да прави каквото си поиска...
ти пък трябва да му угаждаш, докато не прекали.
И кога по-точно ти си мислиш, че прекалява?
Нима изнасилване посред бял ден не се счита за престъпление в този град?
Прекалено много виси на косъм, за да се поддаваме на истерии точно сега.
Истерии?
Аз си спомням едни истерии дето станаха една нощ не много отдавна.
Кали, затваряй си устата!
Морган, изкарай я оттук.
Ще те видя по-късно.
Не и докато този кучи син с присвитите очи още диша!
Да се чудиш дали е останал и един мъж в този град!
Един-единствен мъж, истински мъж!
Ама...
защо не?
Защото аз не съм професионалист.
Не се подвеждай от фактите.
Освен това, аз нямам нищо против тези хора.
Кои, казвате, са те?
Стейси Бриджиз и братовчедите му, Карлинови.
Те работеха в компанията.
Разрешаваха проблеми, както се казва.
Също като тези тримата дето им видя сметката вчера...
само дето преди, когато те бяха тук, имаше много проблеми.
И те ги разрешаваха...
само дето взеха много да се надуват.
Започнаха да подритват хората и да мислат, че града е техен...
- И ние трябваше да-- - Какво трябваше?
Трябваше да ги арестуваме, това.
Аз самият им щракнах белезниците.
Ей, ти няма да ядеш тоя къс пай, нали?
И знаеш ли какво стана, приятелю?
Те откраднаха златно кюлче от офиса на мината...
и го скриха под дюшемето в колибата дето живееха.
Много небрежно от тяхна страна, а?
В мината обикновено оставят ли златни кюлчета така, без надзор?
Това наистина изглежда доста странно.
Всъщност, Стейси през цялото време се позоваваше на това по време на процеса...
и казваше, че били му скроили шапката.
Затова ни имат зъб.
-Ще ти кажа какво да направите, Шерифе. -Какво?
Когато тия момчета се върнат в града...
ти веднага им щракни белезниците.
Аз?
Аз май пропуснах да кажа...
че и тримата бяха в безсъзнание в този момент.
Виж, аз не съм пазител на закона.
Те просто ми окачиха това нещо...
когато убиха оня, младия маршал Дънкан.
Знаеш, него го пребиха до смърт с камшик, ей тук, на тази улица.
Волски камшик. Най-странното нещо дето някога съм виждал.
Защо някой би направил такова нещо?
Не знам. Не го направи човек от този град.
Откъде знаеш?
Това е добър град и хората са добри.
Виж какво, приятелю, много ни се иска да ни помогнеш да разрешим проблема си.
Единственият ви проблем е липсата на кураж.
Вие нямате нужда от мен, хора.
Вижте какво.
Сложете двама добри стрелци на покрива на тази сграда.
И може би и още няколко с карабини зад чувалите със зърно ей там.
Още няколко на този покрив тук. Постови на кулата.
Може би един стрелец. И това ще е достатъчно.
Ами, какво ще е необходимо за да стане това?
Засадата. Колко ще ни струва?
Шерифе, не зная дали този град чак толкова ми харесва.
Това е богобоязлив град.
Тукашните хора имат страх от бога.
Щом като толкова ти харесват, ти ги спасявай.
Ами ако ти предложим всичко, което поискаш?
Всичко?
Неограничен кредит. Това означава.
Кредитна сметка без ограничения.
Това, което Негова Чест иска да каже е...
дава ти се кард бланш в този град.
- Всичко, което си поискам, а? - Да. Заповядай. Вземи си го.
Заповядай! Вземи си го. С удоволствие ти го даваме.
Да, г-не. Всичко, което си поискаш тук...
ще ти го набавим, от най-доброто, честно.
Пък дори и да е някоя малка индианка или мексиканка...
да ти топли леглото нощем.
Ей, ти!
Дръж си крадливите пръсти далеч от тия одеала...
и дръж тия деца изкъсо.
Проклети диваци.
И освен това, що се отнася до тази засада...
всички в града, повече или по-малко, са на твое разположение.
Заповядай.
- Не, не. - Кажи му, че може.
Може.
Всичко, което си поискам, а?
Как са?
Не са лоши. Ще ги взема.
Значи, три чифта ботуши, ръчна изработка...
и един обкован колан със сребърна тока.
Значи - пет и две, девет наум--
струва точно--
Без пари.
Хайде, хайде.
Искам да почерпя всички тези хора по едно.
Да, г-не. По едно за всички. Заповядайте.
Този господин там черпи всички по едно.
Не е честно. И аз поръчах едно. Аз няма ли да получа чаша бира?
Ще получиш чаша бира ей сега. Веднага.
Заповядайте.
Значи, г-не, по едно за всички. Още нещо?
И ти се почерпи.
Любезно Ви благодаря, г-не. Ще взема една пура.
И ще я изпуша по-късно.
Значи, включително дима, сметката Ви е $8,50.
Безплатно е, Лути.
Ти присъства на събранието. Той получава всичко, което си поиска в този град.
- И ти гласува за него. - Не знаех, че това значи уиски без пари.
Всеки трябва да сложи по нещо в кюпа. Нали така?
Да.
Време е в този град да има нов шериф.
Аз съм шериф? Аз съм шериф!
Извинявай, Сам...
обаче толкова беше смешен, когато окачи значката на изтърсака.
Аз вече не съм изтърсак. Аз съм шерифът.
- И кметът. - Аз съм и кметът.
- Има ли възражения? - Не. Не, всичко е наред.
Аз съм кметът. Аз съм шерифът.
Няма повече "Мордекай, донеси вода.
Мордекай, отнеси прането. Изчисти тази мръсотия."
Дявол да го вземе! Ще обявя празник.
Дявол го взел!
Чакай малко.
Не мога да бъда шериф без да имам пистолет.
Този пистолет по мярка ли ти е?
Не, онзи. Онзи ще свърши работа.
Каквото иска този господин, да му се даде.
По заповед на г-н Дрейк и г-н Алън.
Искам всеки човек от поделението да има една от тези хубави пушки.
Какво поделение?
- Доброволците на Град Лаго. - Не съм чувал за тях.
А би трябвало. Ти си в него.
И ти също, ти и всички вие там.
След десет минути всички ви искам навън, на улицата, за учение.
Значи, това е.
Бриджиз, и вие, Карлинови...
да не си забравите пропуските за моя малък хотел тук.
Не се бойте-- Не са заредени.
Ами конете ни?
Имахме три хубави животни.
Какво мислите, че ядохте през последните шест месеца?
РАЙОНЕН ЗАТВОР
Дявол да го вземе! Аз не съм си изял собствения кон!
Помията, с която ни храни не бяха конете ни. Той ги е задигнал и продал!
- Млъкни.. - Това е направил!
Когато пристигнем в Лаго, можеш да вземеш коня на кмета.
Пържено или печено със сос.
Ами, май ще трябва да походим малко.
Старият Дрейк и Алън май са забравили.
Ще си спомнят.
Ще си спомнят, по един или друг начин.
Добре.
Не искате да ви застрелят.
Не искате да ви изгорят магазините или къщите.
Не искате да ви пипат жените. Нищо не искате да се случи.
Само дето ви е страх да направите нещо за да го предотвратите.
Или не знаете как.
ЛАГО МАЙНИНГ КЪМПЪНИ
По дяволите!
Огън!
Не си спомням да съм си давал фургоните да стрелят по тях...
тези проклети тъпаци там отвън.
Много тъпо ще изглеждаш с този нож забит в задника ти.
Огън! Дръпни спусъка! Хайде!
Още ли си там?
Не, тъкмо си тръгвах.
- Ей! Можеш ли така да правиш всеки път? - Разбира се, че може.
Значи, няма да имаме нито една грижа на тоя свят.
Няма да има проблем!
Добре, не им давай да се разсейват, ясно?
Вие дърводелци ли сте, бе, хора?
Да, сеньор. Правим груба дървения.
Може ли да направите няколко големи маси за много хора?
- Като за църковен излет? - Точно така.
Ами, може да използвате кръстачки и дъски.
Може ли да са готови до утре сутринта?
- Ако ни се даде дървения материал. - Ще ви се даде.
Елате с мен.
- Ама ти наистина ли излет ще правиш? - Защо, нещо против ли имаш?
Не, само дето не бях чувал нещо такова досега.
- Не си чул най-смешното. - Какво?
Бирата и уискито са от теб.
- Преподобни. - Добро утро, братко Белдинг.
- Г-жа Лейк тъкмо питаше за теб. - Как е тя, милата, на нейните години?
Бодра е като птичка. Не зная как го постига.
Вярата й дава сила, братко Белдинг.
Слава Богу. Оилата на вярата й.
Жалко за плевнята ти. Термити?
Нищо й няма на плевнята ми. Здрава е като камък.
Защо тогава тези двама мексиканци я разграждат?
Какво?
Какви ги вършите с плевнята ми, мазни копелета такива?
Точно това, което им наредих.
Реквизираме ти плавнята, Белдинг.
Да имаш нищо против?
Продължавайте, хора.
Може ли да ми кажеш какво по дяволите става тук?
И ти можеш да се включиш.
Искате да ви помогна да разрушите плевнята ми?
Чакай малко.
Той май ще ни свърши повече работа ако ни помогне да съберем...
няколкото дребни неща дето още ни липсват.
Неща? Какви неща? За какво?
Списъкът е у теб, шерифе. Прочети му го.
Все още ни трябват 35 чаршафа...
едно печено говедо...
и 200 галона червена боя.
Червена боя?
Разчитаме на теб за чаршафите.
- Нещо друго? - Да, има.
За колко време ще можеш да изкараш всички от хотела си?
- Какво? - Всички вън.
- Колко време ще ти отнеме? - Ама аз не мога току-така--
Осем човека са наели стаи горе в хотела ми.
Те къде да отидат?
Вън.
Вие знаете, че човек не се прокрадва току-така в нечий лагер и--
Какво, по дяволите, става?
Значи, Стейси, май се сдобихме с три отпочинали коня..
Чакайте малко.
Хубави дрехи има тоя.
По-бързо!
Огън! Дърпай спусъка!