Една сянка ще падне върху вселената. Злото ще нарастне.
И смъртта ще дойде от небето.
- Какво си ми донесъл? - Ще видиш.
Чакай ме!
Какво е това?
Не се опитвай да избягаш. Контролирам те.
Погледни ме. В мен се е събрало всичкото зло.
Гледай ме внимателно.
Силата ми властва над всички времена, всички размери, и всички галактики.
Но ме и избягват. Те трябва да претижават Зеления кристал.
Но виж как разрушавам техния живот.
Точно. 12 градуса.
Ню Йорк. Голямата работа. Центъра на изметта на света.
Те дори говорят за мирен живот на другите планети.
Казвам се Хари Канон. Карам такси.
- Свободен ли си? - Да, качваите се.
- Накъде приятелче? - Сградата на UN.
Сградата на UN? Каква шега. Там сега не са ли някакви разбити къщи?
Хайде, загубеняко, давай парите. Веднага!
Тъп задник. Никой не бара Хари Канон.
Татко!
Бягай!
Той е мъртъв. Вземете момичето.
Помогнете ми, моля ви!
Обикновенно не се замесвам, но някак това момиче ме привлича.
Tърсеха Лок-Нар, но баща ми не им каза нищо.
- Сега съм само аз! - Успокой се. Там има полицейско управление.
Може да им кажеш... Мамка му. Точно от това се нуждаех.
- Какво искате? - Да докладвам за убийство.
Нещо ново?
- Ще мога ли да вляза вътре? - Да.
Как си, Хари?
Здрасти, Хари. Неуспя да го понесе ли?
- Ще ми целунеш ли задника? - Ще го направя за 20 кинта.
Аз съм американски гражданин. Изгубих си документите.
По дяволите, нелегални извънземни.
Първо трябва да ти кажа, че това е "Кеш Ап".
Хиляда на ден докато трае разследването, и още хиляда, ако го хванем.
Ето ти долар.
Мерси.
Мислиш ли, че можеш да го направиш по-добре? Копеле.
И ето ме пак, зарибен по едно хубаво момиче.
Знаех, че има проблеми.
- Къде съм? - В квартирата ми.
Щяха да ме убият, ако не беше ти.
Какво искаха от теб?
Лок-Нар. Стара реликва, която баща ми намери в пустинята.
Мислят, че има духовна сила.
А, има ли?
Откакто я намерихме, хората около нас умират.
Баща ми е скри тук в Ню Йорк. Сега е мъртъв.
Аз ще съм следващата убита. Знам къде е.
Никой няма да те намери тук.
Може да спиш на канапето. Има и бира в хладилника.
Помогни си сама, става ли?
Незнам, да й вярвам ли или не. Може да ме прецака.
Хари...
Може ли да спя с теб?
Да, разбира се.
Прецакване или не трябваше да я прекарам.
Тази дама се разбиваше. Може би аз бях първият и в Ню Йорк.
Както и да е, нищо не можеше да се мери със старият американец.
- Къде е момичето? - Кое момиче?
Не се прави на тъп.
Снощи отиде в управлението с нея. Къде е?
За какво говорите?
Ако се чуете, обади ни се. Ако не го направиш си мъртъв.
- Разбра ли? - Не се надувай приятелче.
- Къде е момичето? - Хайде бе, пак ли почна?
Нямаше да се държа така, ако бях на твое място.
Ще бъда ясен. Името ми е Ръдник.
Представям група инвеститори които са близо -
те искат нещо от младата дама.
Цената е добра, но те стават много неспокойни.
Когато я видите, кажете й, че времето изтича.
Благодаря ви, Г-н Канон. Приятен ден.
Миризмата на изгорало ми напомни да не се впрягам.
Но не можех я изкарам от ума си.
Имаше нещо в нея. Нещо опасно, което ме привличаше.
Услуги "Trans-Com Message". Съобщение за Хари Канон.
Среща с позната дама на Статуята на Свободата в 4 часа.
Момичето. Трябваше да е тя.
Но първо трябваше да се оправя с няколко задника.
- За това ли е всичко? - Искам да се отърва от него.
Искам това да свърши. Говорих с Ръдник.
Ще ми даде 300,000 в зелено за него. Но се страхувам.
- Не му вярвам. - И 300 са много.
- Ще ми помогнеш ли? - Само да ме погледнеше...
и не можех да й откажа. - За 50% от това, което ще вземеш.
Може да имаш всичко, което поискаш. Само стой с мен.
Ето ги там.
Okей. Ще те прикривам.
Бейби, богати сме. Нека идем на екскурзия, само ние двамата.
Бих искала, но имам други планове.
Взимам ги всичките. Отбий.
- Сигурна ли си? - Да.
Хубава, но тъпичка.
Като си помисля, че искаше да ме убие. Иначе беше сладурана.
Просто малко алчна.
Научи първият си урок, младежо.
Злобата ми достига и до най-невинните.
Избрах теб защотото притижаваш сила, която все още неразбираш.
Погледни отново. Погледни дълбоко в мен.
В някои светове аз съм по-почитан и от Господ.
Всичко започна когато намерих зеленият метерорит.
Бях чел за неща, който могат да -
изгарят атмосферата. Но поради някаква причина това тук не го правеше.
Прибрах го в колекцията ми и забравих за него.
Правих опити с електричество и гръмотевици.
Предположих, че съм ударил джакпота. Нуждаех се от малко сок.
Работи.
Нямам коса... Голям.
Не смятам да се разхождам гол.
Tова се едно е излязло от "Ten Commandments".
Чрез силата на Лок-Нар, който е в ръцете на господаря ти -
ти заповядвам да излезеш напред. Улатек!
Дай ми силата си, за да изпълним жертвоприношението.
Хайде, Улатек! Заповядвам ти!
Защо правят това?
Нормално е да съм мъртъв. Мислех си, че ще мога да избягам -
но новото ми тяло работеше страхотно. Надявах се, че и с нейното е така.
Благодаря.
Тя имаше хубави очи.
Исках да си поговорим, но и задавах все същите остарели въпроси.
От тук ли си?
Може и да не повярваш, но аз съм от друг свят наречен Земя.
И аз съм от там.
Казвам се Катрин Уелс. И съм от Гибралтар.
Спаси ми живота. Няма как да те възнаградя, но...
aко някоя част от талото ми ти харесва ще е твоя.
Tова беше супер. Никога на Земята нямаше да си хвана такова гадже.
Имаше само един проблем.
Елате.
Както и да е, тези задници избраха най-неподходящият момент, в който да се появят.
Разделиха ни и ме отведоха в някакъв замък.
Исках да намеря Катрин, но никой от тях не говореше английски.
Значи, ти си човекът от Земята, който посмя да открадне жертвата на Кралицата.
Той беше малко човече затова се надъхах. Къде е момичето?
Аз съм Ард, лидера на революционерите и следващият, който ше управлява света.
- Момичето! - Ти си смел.
Стражи, кастрираите го.
Бях много добър в това.
Чудесно. Достоен си да ми служиш.
- Дай ми момичето или умри. - Ако имах избор, щях да избера смъртта.
Така да бъде.
Трябва да направиш много повече от това.
- Видях защо той е лидера. - Но ако наистина искаш момичето...
Сложих я в стъклен ковчег.
Тя е мътрва.
Не, спи, но само аз мога да я събудя.
- Какво искаш от мен? - Да откраднеш свещения Лок-Нар.
- Какво е това Лок-Нар? - Огненото кълбо на Кралицата.
Само с него може да се изпълни жертвоприношението към Улатек.
Норл!
Tова е Норл, най-смелият ми войн. Вие двамата ще откраднете Лок-Нар.
- Toгава ще ти дам момичето. - А, ако откажа?
Tогава ти ще умреш, тя ще умре, всички ще умрат.
Звучи приемливо.
Стражите пазят отпред. Трябва да минем под земята.
Норл знаеше какво прави. Дори английският му не беше зле за горила.
Сега сме в тунела под замъка.
Какво казват?
Говорят за свирепи взерове кръстосващи това място -
а зъбите им са дълги шест инча.
Извинявай. Шестнайсет инча.
Сега ще се разделим. Ти и Корг влезте през тази врата това са покойте на Кралицата.
Останалите ще минем от дръгата страна.
Който и да вземе Лок-Нар ще го върне на Ард. Успех.
Лок-Нар!
Беше точно като топката, която открих в двора си.
Като видях Лок-Нар ме обвзе странно чувство.
Tогава се запалиха лампите. Обърках се.
Убийте ги.
Може ли да му прережа гърлото, Ваше Величество?
- Да, направи го. - Благодаря ви, Ваше Величество.
Чакай! Имам по-добра идея. Ела с мен!
- Пак ли? - Винаги става така.
- Кралицата може да прави каквото поиска. - Да, естествено.
Ако ме помолиш ще те оставя жив.
- Какво трябва да направя? - Да задоволяваш желанията ми.
18 години на сухо, а сега два пъти за един ден. Какво място само.
Луната е знак за нашата любов, Дан. Това е знак.
И представа си нямах за това, за което говори.
Тук винаги е имало проблеми. Ти донесе мир на тялото ми.
Можеш да помогнеш на всички хора в беда.
Знаех, че съм добър, но не чак толкова.
Ваше величество, откраднали са Лок-Нар!
Ти ме чукаше докато твойте съучасници са откраднали жезелът ми!
Сега Ард ще изпълни жертвоприношението. Стража! Отведете го!
Дръжте го! Сама ще го убия.
Беше полудяла.
Пригответе пилотите! Искам главата му.
Чрез силата на магическия Лок-Нар-
заповядвам ти покажи се Улатек!
Ето ти жертвата. Улатек, дай ми силата си!
Хвърлете я вътре.
- Катрин! - Дан!
Не! Ще развалиш всичко.
Убиите ги и двамата!
- Лок-Нар е мой! - Тъпа кучка! Разкарай се от мен.
- Дай ми го! - Лок-Нар е мой!
- Къде отидоха? - Изчезнаха. Другото няма значение.
Може да са отишли на Земята. Сигурно ще бъдат изненадани.
Лок-Нар. Може да имаш силата на Улатек.
- Може да управляваш тези хора. - Забрави.
Но Дан, с Лок-Нар може да се върнеш на Земята.
Тук ми харесва повече.
На Земята съм никой, а тук, тук съм Дан.
Дори когато някой има волята да ме отхвърли
силата ми не намалява.
Винаги някой може да ме намери.
- Вие ли сте Капитан Линкълн Стерн? - Да.
Линкълн Стерн, обвинен сте зa :
12 убийства. 14 въоръжени грабежа.
22 пиратствa.
18 измами. 37 за отвличания.
И едно изнасилване.
За какво ще пледирате?
Невинен.
- Невинен? Ти добре ли си? - Да, имам свидетел.
Извикайте първия свидетел!
Хвана те Колд! Ти си толкова виновен, колкото е виновна котката след като изяде рибката.
Обвинението призовава Хановър Фист!
Сменям пледирането на виновен.
- Искаш съдът да те помилва. - Казах ви, имах си причини.
Надяваме се да ти изкопаят гроб, който неможе да се разруши.
- Пледирам за виновен! - Млъкни. Имам извинение.
- Какво извинение?! - Той.
- Кажете името си за протокола. - Аз съм Хановър Фист.
Познавате ли обвинения?
Да, познавам капитан Стерн. Той е много мил.
Обещах му 35,000 да свидетества в моя полза.
Той е ченге, което е събрало много човечност в себе си.
Никога не е правил нещо безнравствено.
Виждате ли?
Освен бизнеса му с проститутки.
Той никога не е правил нещо незаконно.
Или времето когато продаваше дрога облечен като монахиня.
Той винаги е бил, гражданин спазващ законите...
Искам почивка!
... на федерацията... Млъкни! Млъкни!
Осъзнаващ действията си индивид. Стерн?! Той е просто -
двуличен, крадлив, извратен червей!
Ще му се отрази добре, ако го затворите! Също и ако го изгорите!
Може да го нарежите на малки парчета и да го изгорите жив!
Ще го убия! Ще Убия!!
Хановър, успокой се. Сигурен съм, че можем да поговорим за това.
Добре. Изгубих го.
Стерн!
Добре, Хановър, добре се справи.
33,000. 34,000. 35,000.
- Благодаря, Хановър. - За нищо, шефе.
- И Хановър... - Да?
Довиждане.
Силата ми продължава дори и повреме на смъртта.
- Мисля, че ранихме лошо Прити. - Иди и виж колко лошо.
- Можеш ли да се задържиш във въздуха? - Аха.
Нелсън?
Нещо ни следва.
- Какво е това? - Зелен метеорид.
Какво?Къде?
Холдън, добре ли си?
Да, връщам се.
Какво е станало?
Мамка му!
От една война на друга, но влиянието ми винаги присъства.
Най-нищожната армия на вселената е на моя страна.
Др.Анрак, още шест мутанта се появиха.
Още ли сте на мнение, че няма какво да се прави със зеленото излъчване от космоса?
Дали самият президент не ви натиска за този проект-
за да изследвате мутациите?
Какво прави армията?
Частите им стават зелени. Порастват им ръце на гърбовете.
Има нещо там горе в космоса и избирателите трябва да знаят какво е.
Трябва да докажем, че мутацийте са генерация от друга вселена.
Точно влиза Др.Анрак. Нека чуем и него.
Няма причини за тревога.
Както за теориите за намесата на извънземни.
Мнението на колегите е, че жителите на Земята
са единствената интелигентна, напреднала цивилизация във вселената.
И каквото и да се говори мутантите не са от друга вселена.
Вероятно те са изолиран, биологически феномен...
Добре, добре.
Добра работа... как ще се разбера с тези момчета?
- Май се прицелихме доста високо. - Съжалявам, човече.
Ти съжаляваш? За мен какво да кажа? Трябва да събера тези задници отново.
- Къде съм? - Хей, кое е това маце?
Погледнете ми дрехите. Кой ще плати за почистването им?
Заповядвам да ме върнете в офисът ми!
Ще има да чакаш. Има молекулярни неустойчивости нявсякъде по кораба.
- Неможеш да си тръгнеш. - Какво? Той шегували се?
Нестабилна зона. Ще стойш тук.
Но аз имам планове за вечерта.
Вече нямаш. Искаш ли нещо за пиене? Ела с мен.
Ще се почувстваш по-добре след чаша от това.
Нямате ли диетична сода?
Типичен робот. Първото земно масе което виждаме от години и той се опитва да се разпише.
Има ли останали някаква дрога?
Само една чанта. В предавателното отделение е.
Супер.
Достатъчно ли е?
- Не. Дай да се разбием. - Добре казано, брато.
Ухааа! Супер!
Tова беше невероятно. Никога не съм се чувствала така.
Програмиран съм да бъда сексуално активен.
Незнам. Имам си пич.
Ако не разбере няма да го нарани.
Но ще се чувствам виновна.
Разбира се. Жени, който получават сексуално удовлетворение чрез механични неща-
винаги се чувстват виновни. - Сериозно?
Не мога да го проумея. Направо сме смешни. Грижим се един за друт. Секса ни е готин.
Защо да не можем да се оженим? - Различни сме, схвана ли?
Какво искаш да кажеш с това "различни"?
Смесените бракове нямат особен успех.
Страхувам се някой ден да не те намеря еволюирал като тостер.
Ще тряабва да ми се довериш.
Добре, ще се оженя за теб. Но настоявам за еврейска сватба.
Еврейска?! Окие.
Забравих. Обрязан ли си?
- Ще успееш ли да управляваш това нещо? - Няма проблеми, човече.
Ще улучиш ли дупката?
Споко. Знам как да карам когато съм пафкал.
Перспективата нещо не ме кефи, така че остави ръцете си да свършат работата.
Иха, готино преземяване.
Mистерийте са почти към краят си.
Избрах теб, защото само ти можеш да ме разрушиш.
Със смъртта ти завинаги ще махна и оковите.
Погледни ме за последно.
Виж злото в мен, което те убива.
Приготви се да умреш.
Смърт.
Смърт! Смърт за всички, които са срещу нас!
Към правителството.
- Те убиват всички. - Градът гори.
Елдър, трябва да се въоръжим и да отидем да се бием.
Тишина! Ние не сме воини. Ние сме политици и учени.
Имахме уговорка с
Защитниците Тарак да ни защитават когато има нужда.
Защитниците Тарак? Те са свършени. Немогат да защитават никой.
Някой мислят,че не всички са мъртви има още един жив.
- Един? И какво ще направи той? - Един носещ кръвта на Тарак може да направи много.
Елдър! Те са тук!
Кой е последният Защитник? Как може да бъде призован?
Това е Таарна. Последната от рода.
И се призовава така както и Тарак.
Но дали ще отговори?
Таркианците трябва да отговорят. Това е в кръвта им.
На вратата са! Тук са!
Залостете вратата!
Ще призовем Защитника заедно.
Таарна...
Да защитаваш, това е цел.
Но когато животът изгуби ценноста си
целта ти е да отмъстиш.
- Я, ский. Една новичка. - Откъде се появи, скъпа?
Не говори много, много.
За това, което искам да и направя не й трябва да говори.
Хайде, мила. Нека видим какво има там.
Ама тя е твърда.
- Mоже би иска да се бие. - А, може би да ни вземе всичките.
Ще ги намериш зад оазиса. Около зеленото сияние.
Хванах ме Таркиянец!
Сигурен ли си?
Да, господарю.
- Но Таркиянеците ги няма отдавна. - Белега. Видях го.
Нахранете я и я изкъпете. След това -
ми я доведете.
А птицата?
Убий я.
Значи такива са Таркиянеците.
Мислех си, че е по-трудно да заловиш един Таркиянец.
Камшикът ми.
Успокойте го! Ще му пусна една стрела през главата!
Пуснете прилипите! Искам я мъртва!
Време ти е да умреш, Таркиянска кучко!
Таарна...
Не се пренасяй в жертва.
Не можеш да ме победиш.
И духът на Таарна -
се понесе през вселената към един нов Защитник.
Силата на злото отиде в една нова генерация.
Роди се нов Таркиянец, за да защитава следващите.