Филмът е създаден по историята на Фунг Ле Ли Хейслип
от Ки Ла, село в Централен Виетнам.
В началото на 50-те Ки Ла се намира във владение
на Франция от повече от седемдесет години
като част от колониалната и империя в Индокитай.
Французите бяха далеч, в Сайгон, Ханой или Париж,
но в Ки Ла животът си течеше както си е текъл от векове,
пазен от Татко Небе, Онг Т ой, и Майка Земя, Ми Дат.
Между Небето и Земята "Т ой ва Дат", живееха хората,
които жънеха реколтата си и следваха учението на Буда.
Преди много време
една млада жена се появи на белия свят
като братята и сестрите си.
Тя участва в битки,
ражда деца,
страда
и обича безумно.
Бях шестото дете в семейството,
казвах се Фунг Ти Ле Ли
и живеех в наи-красивото селце на Земята.
МЕЖДУ НЕБЕТО И ЗЕМЯТА
Най- ранните ми спомени са как работя с мама на полето.
Майка ми винаги работеше.
Всяко зрънце ориз беше символ на съхранения живот.
Докато работехме, тя ме учеше на всичко за живота.
Мамо, откъде съм дошла аз? Откъде идват бебетата?
От пъпа ми.
Не се тревожи. Бог прави бебетата и ги пъха в корема ти.
Имаш време да се подготвиш.
Крехкият ориз тябваше се пресажда по няколко пъти.
Нашата оризова нива беше край гробищата,
защото вярвахме, че духовете ще преминат през почвата в ориза
и по този начин новото поколение
щеше да приеме духа на своите предци.
Един ден, през лятото на 1953,
дойдоха Французите.
Те разрушиха селото ни.
На следващата година настъпи глад.
Никога няма да забравя очите на баща си,
докато тои гледаше как къщата ни изгаря до основи.
Но както се е случвало много пъти с нашето село през вековете,
ние построихме всичко наново.
Мамо, откъде наистина идват бебетата?
През 1963
селската провинция се промени завинаги.
Когато виетконгци за пръв път доидоха през дъждовния сезон,
много оттях бяха ворвали срещу Французите.
Повечето бяха емигранти от Севера.
Всички бяха гневни.
родителите ми ме учеха, че Виетнам
е свободна държава.
Затова се води тази война.
Китайците, японците и Французите се опитаха да ни управляват.
Но ние спечелихме!
Севера и юга са неразделни, те са като сестри.
Но в 1954 американците и Французите си позволиха
да ниразделят и да отвлекат юга.
Ще гледаме ли спокойно как тези крадци
изнасилват и корумпират нашата сестра?
Затова е тази война.
Защо тябва външни хора
да ни разделят и да ни казват къде да живеем?
Ако Виетнам наистина беше за виетнамския народ,
не тябваше ли ние сами да си изберем правителство?
Една нация не може да има две правителства.
-Те имат бомби и са 10 пъти повече! -Прав е.
А какво имаме ние?
Имаме знамена, имаме пушки!
И пръчки! Имаме пръчки!
При нас няма постове, няма борба за власт.
Ние не взимаме пари.
Ние сме ваши слуги.
Уважаваме домовете и храмовете ви.
Ние сме вашето семейство.
Искаш ли да танцуваме?
Ле Ли, ела.
Най-много обичах брат си Сау.
Той ме защитаваше от всички и ме караше да се смея.
По-бързо.
Сладък ориз, черен боб.
Бъди внимателен и пиши, Сау.
Ще се върна.
-Пази се. -Ле Ли, ще се върна.
Бъди голямо момиче. Г ижи се за мама и татко.
Пази се отдуховете.
Пази се.
Когато тъгнаха на север към Ханой с виетконгците,
аз почувствах, че дълго време няма да видя големия си брат Бон
и по-малкия си брат Сау.
Може би никога.
Но Сау беше този, който ми беше най-скъп на сърцето.
разбираш ли, че в страната ни има и други неща,
освен кални реки и гори?
Знаеш ли, че братти Сау може да не се върне?
Казвал съм ти много пъти,
че китаиците са ни управлявали.
Много хора са умрели.
Ле Лой, Джиа Лонг и сестрите Т ънг.
Твоят прадядо Фунг Ти Чин се е бил срещу китайците.
Дядо ти се би срещу японците и загина
точно преди да се родиш.
Много изстрадахме.
Когато японците дойдоха,
закараха мен и маика ти в Дананг,
за да строим писта за самолетите.
работихме като роби.
Наградата ни беше купичка ориз
и още един ден живот.
Свободата не се подарява, хубава Ли.
Тя тябва да се спечели. Знаеш ли това?
Да.
Виждаш ли тази земя?
Виетнам ще е твой сега.
Ако врагът се върне,
ти тябва да ни бъдеш и дъщеря, и син.
От баща си се научих да обичам Бог и хората, които не мога да видя,
моите предци.
Но с времето щях да науча,
че събитията ще опровергаят думите на баща ми.
Правителствените войници дойдоха с американски съветници.
Вашето селце ще е в безопасност.
Те построиха барикади срещу Виетконг.
Ще бъде част от новото селище Бин Куай.
Много от вас ще преминат военно обучение,
за да сте подготвени
да отблъснете комунистическите бунтовници!
Ще бъдете наградени
с храна и пари.
По-големите деца ще бъдат изпратени в лагер
за военно обучение.
Малките деца могат да ходят на училище.
Селото ви ще бъде мирно и щастливо.
Имате ли въпроси?
Вървете при своя ръководител.
Войниците ядяха храната ни, спяха с жените ни
и претърсваха къщите ни,
точно както са го правили завоевателите преди векове.
Водачът на правителството, който се казваше Нго Дин Дием,
беше католик, като Французите
и това го направи подозрителен за будистите в нашия район.
Северният ръководител Хо Ши Мин
се беше сражавал срещу японците и Французите.
Непрекъснато се носеха истории за любовта му към Виетнам.
Какви са те?
Американци?
Казват, че зад очилата имат слепи сини очи.
Ако им махнеш ботушите, вият от болка, защото имат нежни пети.
Без очила и ботуши не могатда се бият.
Не много добри войници.
Не много добра ограда.
Вашият президент, Нго Дин Дием, иска да знае
какво ще направите, ако видите войник от Виетконг
или чуете за някои, който им помага?
Ще го предадем на войниците.
Браво.
И ще получите награда за всеки заловен.
През деня поддържахме правителството.
Но през нощта,
когато воиниците се връщаха в базата си,
при нас идваха бойци на Виетконг.
Една нощ те дойдоха за моя учител.
Учиш децата да предават страната си, така ли? Предател!
Първото нещо, което тябва да научите тази вече е,
че Ки Ла беше освободено от ботушите на аг есо а.
Ние сме освободители!
Нощта принадлежеше на Виетконг.
Въпреки че се страхувах, нямаше друга алтернатива.
Те се биеха за нас срещу южняшкото правителство.
Няма значение кои задава въп осите,
ще се престуваш на глупаво дете.
-Някакви новини от Сау или Бон? -Те се обучават на Север .
-Може ли да ги посетим? -Няма да си играем на майки и синове.
Казах им, че ни тябва за Фермата.
С работата, която върши,
по-добре да я бяхме пратили със Сау.
Там щяха да я научат на труд.
Не гово и така!
Ле Ли тябва да работи като всеки друг.
Гледа на работата отвисоко.
Заета е да Флиртува с разни ученици.
-Не, тревожа се за големите... -Не гово и така.
-Млъкни! -Не я удряй.
Чуваш ли ме?
Всички мои деца ли искаш да пратиш в Ханой или в Сайгон?
Ако семейството ми не е край мен, какъв е смисълътда живея?
Винаги мислиш само за себе си!
Французите, японците, а сега и американците ни нападнаха!
Хубаво е, че отидоха на север да се бият.
Задава се война, глупав егоист такъв!
Престани!
Тръгвай!
Прости му, мамо.
Не плачи.
Изложих баща ти.
Ако направиш така на съпруга си,
ще ти пламнат и двете бузи, едната от него, другата от мен.
Чуваш ли ме?
Кой ще е пръв?
Има ли желаещи?
Говор и сега, или сбогом, Чарли!
разбираш ли, кретен?
Твоят задник е на ред!
Целуни го за сбогом.
Ти си следващият.
Ще говориш ли?
Ще кажеш ли нещо?
По молба на майка ми, местният лечител прегледа пъпната връв
на двамата ми братя войници,
които не бяха писали от повече от година.
По-големият
е здрав и силен.
По-малкият
е на място, което е твърде сиво, за да видя нещо.
Това не е вярно.
Знам, че Сау е жив.
Чувствам го в утробата си.
Чухте ли някакви
странни шумове снощи?
Може би гласове в дъжда?
Аз чух.
Ще ви кажа каква е аботата.
Олтарът ви
е твърде малък.
И отвън има изгубена душа,
която иска да влезе.
Това е.
Преместете олтара навън
и всичко ще бъде на ред.
Виетконгци възпитаваха у нас чувството за дълг,
дълг към земята
и дълг към родината.
Мравката ни стана модел за подражание.
Ние Формирахме отношения, в които никои нямаше власт над другия.
Само в битката можеш да получиш безсмъртие.
При мравките, няма наго е има само по-навът е.
Виетконгци ни спечелиха,
защото живееха живота си с нас.
Но колкото и войници да избивахме,
два пъти повече се връщаха.
Влизайте вътре!
Един ден
те доидоха за мен.
Татко! Помощ!
Казвай бързо. Защо беше на пътя?
Събирах трева за бивола. родителите ми не знаеха.
Лъжкиня.
Още веднъж.
Защо беше на пътя?
Не съм направила нищо на никои.
Лъжкиня!
То си "кан бо кай",
работиш за Виетконг.
Предупреждавала си приятелите си.
Къде е базата на Виетконг?
Не знам.
В колко битки си участвала?
Какъв постзаемаш?
Моля ви...
Аз съм обикновено момиче.
Нищо не съм направила.
Знаеш ли за какво е това?
Помисли какво може да причини на тялото ти.
Помисли си,
госпожице Виетконг.
И когато те извикат отново,
бъди готова да ми кажеш всичко, което знаеш.
МЕД
Не мърдайте.
Мама използва зестрата ми и подкупи военните
за да ме освободят.
И сега
съселяните ни подозираха, че имаме връзки с правителството.
Най-накрая
виетконгците доидоха за мен.
-Тя нищо не е направила! -Назад!
Това е неуважение!
Неуважение!
-И аз ще дойда! -Затворничката идва сама!
Назад!
Нашите хора бяха предадени.
Тук има инФорматори!
Откъде знае врагът толкова много?
Селището е пълно с предатели,
привърженици на правителството, които са готови да ни продадат
за свои роднина, за пари и облаги!
Затова ви питам:
Как да постъпим с тези хора?
Трябва да има дадем урок, който никога няма да забравят.
Виждаш ли?
Виждаш ли го?
-Какво е това? -Гроб.
Твоят гроб,
глупаво момиче.
Каква сделка сключи, за да се измъкнеш?
Обеща да закичиш коланите им с нашите скалпове, нали?
Майка ми подкупи един военен. Защо не ми вярвате?
Малка богаташка!
Искаш ли да живееш?
Животът ми е в ръцете ви.
Какво значи това?
Няма да кажа нищо на врага.
В селото не ме гледат с добро око.
Ако искате, ще отида далече.
Никога няма да се върна.
Ако проговориш за това, ще те убием наистина.
Не, недей!
Махай се!
Така и не разбрах защо ме изнасилиха
вместо да ме убият.
И дали наистина бях осъдена на смърт от Виетконг.
Може би е било само предупреждение до баща ми.
Но то прекрати завинаги
връзката ми с моето село.
Сестра ми Хаи ни намери работа в града.
Татко остана у дома, за да пази духовете на нашите предци.
В Сайгон,
за голямо наше учудване,
арестуваха монасите.
Никога не бях виждала толкова много коли и хора.
Другата.
Мадам, готови са.
Оттук.
Направо от провинцията. Добри работнички.
От кое село?
Ки Ла.
Близо до Дананг.
Ли се оправя добре с децата.
Идеална е за бавачка.
На колко години е?
Осемнайсет.
Силна ли е?
Много е силна. Започна да работи на полето от четиригодишна.
Взимаме ги.
Да, мадам. Да вървим.
Ще бъдеш наказана за това, глупаво момиче!
Да караш господаря сам да си отваря вратата!
Не бъди толкова строг с нея. Денят беше изморителен за всички.
Бягай в леглото. Аз съм добре.
Не мога да заспя.
Аз също, господар.
Не съм ти първия.
Първият сте ми.
Бях изнасилена
от селските момчета в Ки Ла.
Бедното дете.
Тече ли ти кръв?
Глупаво момиче.
Не беше ли доволна отживота в тази чудесна къща?
Трябваше да прелъстиш съпруга! Да го накараш да изневери.
Виж какво ти донесе.
Нещата не стояттака! Анг ме обича.
Мислиш, че глупаво момиче като теб значи нещо за него?
Сега ще му одиш копелето.
Прекрасно!
Трябва да се отървеш от него.
Ще отидем утре при билкаря.
Какво правиш, Ле Ли?
Извинете, мадам.
Очаквам дете.
Да, знам.
разбрах от билкаря.
Кой е бащата?
Не се прави на изненадана.
Едно момче.
Срещнах го в парка Не го познавате.
Защо кадиш тамян?
Защото...
не искам бебето.
Молех се за прошка.
Пред пра родителите на съпруга ми?
Не знаех какво друго да направя.
Момчето е католик, като вас.
А аз съм будистка.
разбирам.
Аз имам друго обяснение.
Мисля, че баща на бебето ти е моят съпруг.
О, не! Анг, искам да кажа...
Млъкни!
Знаеш, че не съм добре.
Но родих момчета на съпруга си.
Красиви момчета.
Не всяка жена може да се похвали с това.
Не си мисли,
че няма да платиш за това, което си направила.
Двете с дъщеря ти напуснете къщата веднага.
Да напуснем?
Защо?
Никой не знае освен вас.
Нека хората мислят, че бащата е някой войник.
Аз знам, това е достатъчно.
Мъжете са като кучетата, маркират си територията.
Направили са го веднъж, ще го направят пак.
Но Ли не е заплаха за вас. Нищо не може да даде на един мъж.
Тя е селско момиче.
Невежо, заблудено момиче.
Прислужница, която никога няма да стане булка.
Тя е нищо! Не стува!
Дума да не става.
Не я искам в къщата си.
Не като бавачка.
Не и като прислужница.
Тогава като втора жена!
Ти си полудяла.
Като незаконна съпруга.
Като ваша робиня.
Да топли леглото на мъжа ви, когато вие сте заета.
Защо да си хабите здравето заради удоволствието на мъжа,
когато тя може да го прави?
Вие винаги ще сте номер едно. Законът е на ваша страна.
-Мамо, моля те! -Не бъди глупава!
Т ябва да си тъгнат сега. Още днес преди вече я.
Опита ли се да го махнеш?
разбира се. Но семето ви, господа , е твърде силно.
Задържало се е при Ли.
Моля ви, помогнете ни да преживеем.
Поне докато се роди детето.
Няма да ви изхвърля на улицата.
Но жена ми не иска да живеете с нас.
-Ще ви наема апартамент. -Не в Сайгон.
Колко далеч ги искаш?
Колко далеч можеш да стигнеш за ден?
Добре.
Отиват в Дананг...
Но ние нямаме нищо!
...ще иматдостатъчно пари, докато се роди бебето.
Ще ви пращам пари всеки месец.
На банка или на роднина.
Не искам да знаеш техния адрес.
Това е изрично условие.
Ще имате достатъчно, за да живеете.
Икономът ми ще се погрижи.
Един ден тя ще се върне!
Не я забравяйте! От нея ще стане чудесна втора жена.
Обещайте да не я забравяте.
Но парите никога не пристигнаха.
Мадам Лиен се беше погрижила за това.
Майка ми почна да продава охлюви в Дананг,
но скоро се отказа и се върна в Ки Ла.
Баща ми не искал да ме вижда, била съм забременяла без брак.
-Иска ли марихуана? -Махай се.
Ей, войник, искаш хубави цигари?
А какво ще кажеш за чук-чук?
Аз не курва!
-Давам ти $10. -Не. Цигари?
-$15. -Не. Цигари?
Какво криеш там? Този корем ме възбужда.
-Ще ти дам $50. Хайде. -Не мога! Чупка!
Какво има в кашона?
Джони Уокър и цигари.
-Какво е това? -Марихуана, а?
Това е всичко, което имам.
Стига.
Къде е Ким?
Ким на работа.
Ще я чакам, малка сестричке.
Не, бебето. Бебето.
-Ти тъгва. -Бира.
Ти тъгва сега.
Бира?
Търся Ким.
Моя дъщеря.
-Ким тук? -Не е тук.
Моля. Тя ми е дъщеря.
Идвам дълъг път.
-Махай се. -Моля.
Аз татко.
Не виждал нея дълго.
Моля, моля!
Тръгвай си, скапан тъп виетнамец!
-Какво правиш тук? -Татко е тук. Пол се върна.
Пол се е върнал толкова скоро?
Пол, радвам се да те видя! Сега не е подходящо време.
О, скъпа!
Бях шест седмици в джунглата. Имам нужда от секс!
Татко е дошъл да ме види от много далеч.
Той има време, аз нямам. разкарай го!
Искам секс. Веднага!
Той ми плаща сметките. Той е моят мъж.
-Ще дойдеш ли? -Дай ми малко време, татко.
Ела след два часа.
Да го направим.
До скоро.
Дойдох при сестра ти.
Тя е на работа.
Продава край базата.
-Тя добре ли е? -Мързелива е.
-Но аз й помагам. -А бебето?
Не знам защо е прелъстила съпруга на господарката си.
И когато са я хванали, мълчала ли си е? Не.
Докара ни срам.
Неомъжена майка.
Но тя не е единствената, която ни докара срам.
Правя каквото мога, татко.
Ще закъснея за работа.
Като видиш Ли
и кажи, че съм идвал да я видя.
Много ми липсва.
Не бива да се притеснява, че ще я накажа за грешката и.
Животът ще баланси а нещата.
Ще й го кажеш ли?
разбира се, татко.
Ами аз?
Ти също, скъпа моя.
Приятелятти се отнесе лошо с татко.
Трябва да се засрамиш.
Ти си била тук.
Татко не ни е учил така.
Да не мислиш, че ми харесва това, което правя?
Някой тябва да се грижи за прехраната. Ти не помагаш!
Не знам защо те оставих тук!
Приятелите ми се оплакват оттеб!
Бременните носят нещастие!
Нямаш никакво уважение! Ако татко...
Какво татко?
-С нашественик! -Така ли?
Спиш с врага! Предаваш семейството си!
Достатъчно!
Не искам да те слушам!
И ще се оженя за такъв! Ще видиш!
Ще се махна оттази проклета страна!
А за теб, млада госпожице,
благотво ителността свърши!
Излизай! Махай се!
Да не мислиш, че ти си единствената, която татко обича?
Ти си глезена!
Глезена!
За да оцелея, започнах да ровя бунището край американската база.
И там за пръв път видях останките
на бедните проститутки, които мъжете бяха убили.
Слава Богу, момче е.
Почвай веднага да го храниш. Има много кръв.
Как ще се грижиш за него?
По-добре го дай на някой или го убий.
Така ще изтриеш срама отлицето си.
Ти си щастливка спрямо диваците, които пращат в оФиса ми.
Няма да има проблем да те назнача.
Ако разбира се, играеш по правилата.
Нищо особено.
Ще го направим както пожелаеш.
Направи каквото трябва
и аз ще направя същото.
Отвори в атата!
Не го прави на голям въпрос. Ще ми направиш една...
Кучка!
Спри!
Извикайте военна полиция!
Той се опита да ме изнасили!
Вървете!
Това е някаква шега, нали? Шега е.
Месеците си минаваха.
Пълно бе с проститутки и продавачи. Всичко си имаше цена.
Семейството ми страдаше.
Баща ми беше ста и болен и не можеше вече да работи.
Ей, войник, ще купиш?
-Не днес. -Ще купиш цигари, войник?
Войник, купуваш?
Здрасти, Голям Майк.
Изглеждаш хубава днес.
Не добър ден.
Мога да ти оправя настроението. Виждаш ли онези войници?
Днес си заминавату дома.
И какво? Искат сувенири?
Имам китайски неФрит и марихуана. Малко пари.
Те искат истински сувени . Искатда правят бум-бум с теб.
Там има много бум-бум.
Също и много въшки.
Тези са чисти. Откакто са дошли са в джунглата.
Единият оттях се п иби а при жена си.
Искаш да спят с някой боклук и да занесат трипе у тях?
Готови са да платят по $20 за всеки.
Ле Ли добро момиче. разкарай се.
Добре, сто за единия и още сто за другия.
Двеста дола а чисти па и.
Защо?
Твърде много.
Шегуваш се.
Те имат много пари, не са излизали от джунглата.
Казах им, че чисто момиче излиза скъпо.
Слушай, Ли,
те са се разминали със смъртта. Искатда оставят нещо зад себе си.
Някакъв спомен. Нещо.
Ле Ли не такова момиче.
Сделка не.
Исусе, с теб тудно се излиза на глава.
400 проклети дола а.
Това е всичко, което ми дадоха.
Даваш ми 50 комисионна, за теб остават 350.
Цяла година ще изхранваш семейството си. Какво толкова?
Това до и не е работа. Ти си лежиш, те ще се трудят.
Какво толкова ще ти направят?
Не разполагат с цял ден. Взимай парите
и им даи един спомен да си го носят вкъщи.
Не си девствена.
Направи го за световния ми .
Хайде!
Изпрати копелетата с усмивка.
Баща ми умираше.
За пръв път се прибирах на село.
Какво правиш тук?
Чух, че е станала беля.
Къде е татко?
Американците дойдоха един ден да огледат нашата землянка.
Мислеха, че вътре има виетконгци, и нака аха баща ти да влезе пръв.
Няма Виетконг!
Той им каза, че вътре няма никой.
Те хвърлиха граната,
но тя не експлодира.
Тогава двама американци влязоха.
Край.
Ядосаха се много на татко ти.
Биха го.
Сложиха му надпис на гърба:
"Виетконг."
Пъхнаха го в затвора.
Много лошо го биха.
Ела, мамо. Ела.
Почнал си да пиеш.
Глупавият магьосник дойде оня ден.
Каза ми:
"Нямам какво да ти кажа." Само това. Нямам бъдеще.
Направил го е без да иска.
Ако остана в селото, ще умра.
Знаеш, че магьосниците не казватлоши вести.
Само си въобразяваш. Няма за какво да се тревожиш.
Кой се тревожи?
Какво лошо има да останеш завинаги при предците си?
Тревожа се за теб. Майка ти вече не е същата.
Какво й се е случило?
Виетконгците дойдоха, американците бях убили много оттях в битка.
Бяха много ядосани.
Предател! Предател!
Чичо ти Лук му извика да спре.
Изкрещя: "Как може жена, която е пратила двама сина да умрат
за еволюцията, да е предател?
Как може да я обвинявате?"
Кажи й да си затваря устата.
Не тябваше да напускам Ки Ла.
Трябваше да остана да се бия с всички: с Виетконг
и с правителството.
Какво съм аз, татко?
Не съм жена-воин. Не съм Фунг,
а дрипла, просеща по улиците.
Така се срамувам.
Не се срамувай.
Направила си най-доброто.
Чуй ме сега.
Ти си родена, за да бъдеш чудесна съпруга
и маика.
Не убиец.
Не, хубава Ли.
Не ме питай кое е добро и кое лошо.
Това са опасни въпроси.
Доб а е любовта, която носиш в сърцето си.
Любов към предците и към семеиството си.
Лошо е това, което застава между теб и тази любов.
Върни се при сина си.
Направи го добър човек. Това е войната, която тябва да водиш.
Победата, която тябва да спечелиш.
По-бързо. П еди да са те видели.
Малкият ми прасковен цвят,
какво ще правиш без мен?
Баща ми почина скоро след това.
Изпи киселина и умря на земята, която обичаше.
Баща ми ме научи, че животът е прост и след него идва прошката.
Показа ми го като ми прости, че съм неомъжена
и като прие в сърцето си моето невръстно дете.
Купих на баща си най-доброто възможно погребение
и след това го оплаквахме 100 дни.
Мина година.
Намерих си работа като сервитьорка.
Войната се засили и американците се превърнаха в част от пеизажа ни,
в част от нас.
Запознай се със Стив. Той е сержант.
Иска да срещне хубаво виетнамско момиче.
Не мога да го заведа вкъщи, ти го заведи.
Аз не се замесвам с мъже.
Той вече ми даде парите. Трябват ми за децата.
Помогни ми, кажи, че си съгласна и ще избягаме.
Дай ми останалите па и.
Чакай малко!
Да, познавам я.
Ето я. Връща се. Парите, парите.
Извинявай, моя приятелка не разбира от отказ.
Изплашена, че ще вземеш пари, че ще я преследваш.
Вината не моя.
Извинявай.
Искаш още нещо?
Казах ти, не иска бъде твоя приятелка.
Ако иска момиче, ходи на курва.
Мен не закача.
Много съм ста за проститутки. Исках да срещна теб.
Не ми пука за парите.
Приятелката ти ни запозна, аз само това исках.
Тъй като стигнах твърде далеч,
мислиш ли, че ще е удобно да вляза
и да поговоря с теб за малко? Само ще поговорим.
Моля те. За малко.
Моля те.
Една минута.
Оставям врата отворена.
Ако лош, една грешна стъпка,
вика военна полиция. Те близко.
Аз добро момиче.
Сега отива на работа.
Благода я, че дошъл.
-Надявам прекара щастливо в Дананг. -Ще те чакам.
Аз дълго бавя. работя ко ейско казино. Се ви а пиене.
-Се витьо ка. -Няма къде да отида.
Дадох парите си на приятелката ти
и не мога да си позволя такси оттук. Пък и да ти кажа честно,
изморих се от преследването.
Доб е. Може остане.
Но не дълго.
Когато тъгва, заключи врата.
Може да вечеряме по-късно?
Аз вече я. Невъзможно.
Няма проблеми.
Приятно ми било. Заключи врата като тъгваш.
Надявам се нямаш нищо против, че се изпънах за малко.
Ти още тук?
Каза, че мога да си почина. Исках да те изведа на вече я,
да ти благодаря за гостоприемството.
Ти не разбира. Аз не иска вече я.
Тогава да излезем
на разходка или да пиинем по нещо.
Искам да си ходиш.
Ти мил човек,
но аз не иска приятел.
Имаш ли си приятел?
Не. Няма приятел.
Аз имала приятел.
Но не иска нов.
Съжалявам.
Изглежда те е наранил.
Моля?
Искаш дам пари за такси?
-Аз се чувствам много добре тук. -Знам.
Знам, че иска остане тук, но това моя къща.
Ако иска жена, ще се обади в бардак.
Проститутките не ме интересуват. Интересуваш ме ти.
Това малкото ти братче ли е?
Това хубаво момченце роднина ли ти е?
-Синът ми. -О, разбира се.
Изглежда точно като теб. Има дух в погледа.
Стив.
Това твое име?
Извинява, че не много мила с теб.
Иска ли чай?
Дебелото момиче е сестра ми, а това са осемте кучета на мама.
Тя притежава осемте най-грозни кучета в САЩ.
По-добре да те оставям.
Много дъжд.
Няма такси.
Стой докато дъжд спре.
Сигурна ли си?
О, Господи, съжалявам.
-Съжалявам. -Всичко е наред.
Съжалявам.
Какво всичко това?
Няколко неща за теб и семеиството ти.
Отново ще празнуваме Коледа.
Не, Стив, моля те.
Не прави това.
Не можеш.
разбира се, че мога.
Ли, не ме бива много да говоря. До и да говорех езика ти,
не бих могъл да ти кажа как се чувствам.
Искам ми и щастие.
Искам да бъдем заедно и да помагам на теб и малкото ти момче.
И на майка ти.
-Какво лошо има? -Не искам бъда твоя приятелка, Стив.
Не искам п иятел!
Аз и мъже
лоша карма.
разбираш ли?
Колко лоши неща може да са ти се случили?
Не пита. Сбогом.
Ти мил човек. Намери добро момиче.
Чакай малко.
Аз знам всичко за кармата.
Моята карма ме води из цял свят
и живея от куФа .
Затова съм тук.
Време е да се задомя и да спра да мисля, че ще живея вечно.
Прибирам се у дома,
в Сан Диего.
Имам къща
и роднини там.
Искам да дойдеш с мен.
Ще си в безопасност. Ще бъдеш свободна.
Момченцето ти
ще получи образование.
Първата ми жена ми предаде истински урок. Говоря сериозно.
Трябва ми добра ориенталска жена.
Като теб.
Ако ме приемеш,
искам да станеш
моя съпруга.
Минаха три години.
Не, той ще е Томи. И ще променим "Хънг" на "Джими".
Преместихме се в Централните планини заради работата на Стив.
Стив обичаше нашия син Томи, животът сякаш почваше наново.
Когато дойдеш в КалиФорния, да посетиш моята маика, мама сан,
ще те заведем в Дисниленд с тази пижама.
На мама много й липсваше татко
и тя вече живееше между този свят и следващия.
Всичко е толкова тежко.
Баща ти искаше да останеш да живееш в селото.
Не мога. Това е минало.
Кой ще се грижи за земята?
Аз съм стара.
Може би Бон ще се върне.
Знам, че ше се върне.
Америка, мамо.
В Америка ще спася децата.
гътзагива. Стив казва,
че ще падне по-бързо, отколкото всички си мислят.
Майка му и сестра му живеят в Сан Диего
и тои ско о ще напусне а мията за по-добра абота.
Той ме обича.
Аз също го обичам.
Обичаш го?
Той е добър , мамо.
Обича децата.
Американците са хора без корен.
Те нямат начало и край.
Не ги е грижа за техните предци.
Затова мислят, че са свободни да вършатлоши неща.
Ти няма да си щастлива с този мъж.
И духът на баща ти няма да наме и покои,
докато най-обичаното му дете не се върне в къщата.
-Къде отиваме? -Не се азделяйте!
-Какво става? -Те нападат базата!
Не се азделяйте!
Хайде, хайде!
-Ела! -Чакай!
Всичко ще е наред!
-Чакай! -Качвай се го е!
Вземи това. Довиждане.
Стив, тябва да тъгваме!
Махайте се оттук!
ТОВА Е МАИКАТА НА ДЕТЕТО МИ. УСКОРЕТЕ ЕВАКУАЦИЯТА И.
ПРЕДЛАГАМ НАГРАДА.
-Това е краят на пътуването. -Не, Сайгон!
-Ще слезете тук. -Каза, че ще ни закара в Сайгон!
Не, слизайте!
Кучи син! Майната ти!
Семейството ми беше пръснато в четирите посоки.
Но по пътя от Ки Нон, разбрах, че не съм сама.
Цялата ми страна се разпадаше.
Успокойте се.
Бътлър ! Бътлър !
Стивън Джей?
Пише, че е изчезнал по време на акция. Елате утре.
Батовски! Има ли някой за Батовски?
Билет за американски самолет, 2 000 долара.
Ела с мен, американец ще даде много зелено.
Сменям за долари. Имам 10 000 пиастри.
Вижте! Това е татко!
Това беше всичко, за което съм мечтала.
Америка.
Голямо небе и гигантски хора, които могатда те счупят в прегръдките си.
А най-доброто от всичко беше съпругът ми, Стив Бътлър .
Сержант Бътлър .
Стигнахме. Сънят започва.
В неговото голямо, изсечено лице беше всичко,
което обичах в Америка.
Играл съм Футбол с човека, които живее в тази къща.
Първата ми приятелка живееше в тази къща.
Беше голяма грозотия.
Ти ме правиш щастлив.
Много щастлив.
Той е тук! Подраниха!
Тя е толкова сладка.
Като малка по целанова кукла.
Страх ме е, че ще те счупя на па чета!
И децата!
Ще ви изям!
Здравей, скъпи!
разтоварвайте кораба. Това е мама.
-Детето ми! -Как си?
Веднага се познава кое е на Стив.
Това е Ле Ли.
радвам се да те видя, скъпа.
Момчетата.
Заповядайте.
Виж само!
Не е лошо, нали? Ще поживеем тук за малко.
Скоро ще си имаме наша къща.
-Кога се прибрахте? -Снощи. Взехме един С-130...
-Как беше полетът? -Дълъг.
-Сигурно е било ужасно там. -Не искаме да говорим за това сега.
Ще говорим по-късно.
Ще правя пържоли с печени картоФи, скъпи,
точно както ги обичаш.
И шоколадов сладолед. Ти ядеш ли такива неща?
Ще приготвя чай, ако покажете кухнята.
Не, аз ще направя това. Ти си ми гостенка.
Ела, оттук.
Гладна ли си, Ли? Нали нямаш нищо против да те наричам Ли?
Да видим, за вече я имаме
пържоли, картоФи
и грах.
За десерт имаме ягоди.
Ще си наваксаш теглото за нула време.
Месото ще иска повече в еме, но и за това сме се погрижили.
Не е ли вълшебство?
Благослови нас, Господи, и даровете, които ни даваш.
В името на Отца и Сина, и Светия Дух. Амин.
-Имаше ли лоши буболечки? -О, да.
-А на котиците? -Някои взимаха, други не.
-Моят Стив не прави лоши неща. -За нищо на света.
Убиха Джони.
Ле Ли, имаш много хубава коса.
Ходихме на почивка в Австралия. Трябваше да видите плажовете.
Плащаха ли ти добре?
Спестил съм $14 000.
Даваха ми най-добрата заплата. Бих отишъл за още една година.
Обаче всичко свърши.
Бевъ ли се обажда.
Иска да ми отмъкне парите.
Още три години.
След това ще направя пари.
-Как са децата? -Чудесно. Трябва да им се обадиш.
Джон има проблеми в училище...
Ще им се обадя, разбрахте ли?
Оставете ме да си почина.
Сигурен съм, че Лий Лей е уморена от пътуването.
Нали, скъпа?
Много си пил.
Забрави ми името.
Извинявай, Ле Ли.
Той винаги изоставаше в училище.
Приеми, че това е сайгонско такси. Под наем е.
Моята кола е в сервиза.
разбирам за парите.
Ти бил в армията дълго време,
а сега живееш с маика си.
Проблемът е Бевърли. Взима половината ми заплата.
Плюс издръжка за децата и пак е недоволна.
Дължа пари на банката
за един заем от 67-ма. Може да се каже, че съм разорен.
Остават ми още три години, ще ми дадат добра пенсия.
След това ще ми дадат цивилна работа. Големи пари.
Само за теб и мен. Ще се върнем в Далечния Изток.
В Индонезия
или Сингапур .
Ще изкарвам по 65 000 дола а годишно.
Обещано ми е.
Каква работа?
Не мога да ти кажа. Секретно е.
Но ти обещавам, че ще стане.
За вашата трапеза
имаме специално намаление на консервите зелен Фасул.
Да отидем на трета каса, където е онзи хубавец.
-Ще го схрускам за закуска. -С препечен хляб!
Избери си.
Чичо Бен.
На чичо можеш да се довериш.
Няма да храним цялото село.
Бърнис дори не харесва ориз.
Това е Америка, скъпа.
Магазинът е отворен 24 часа.
В Америка не ти тябват пари.
Даваш тази ха тийка на банката и банката плаща.
Те не разбир ат.
Аз да.
Ще ги вкараме в пътя.
Заедно.
Благода им Ти, Господи, че се грижиш за нас
и ни даваш тези неща, за които сме благодарни.
В името на Отца и Сина и Светия Дух. Амин.
Срещнах я на улица Дананг.
Приятелката й се опита да ме ограби.
И аз имах такава в Окинава. Имаше бедра като тази пуйка.
Можеше да чупи орехи с тях.
Не е това, което си мислиш.
Аз я преследвах както гладна кокошка зрънце ориз.
Глупости.
Не си въобразявай нищо с твоя похотлив мозък.
Не си създавай главоболия. Ние с теб сме като коне с капаци.
Азиатките казвали каквото искаш да чуеш, правели каквото им кажеш.
Ако вярваш в това, ще пия за теб.
Какво искаш да кажеш? Азиатките са много верни.
Пий. Искам да кажа, да си жив и здрав.
Ли, Деня на благодарността е. Трябва да ядеш.
Помисли си за гладуващите виетнамци.
Остави я. Тя винаги яде като врабче.
риба и ориз,
само това са яли децата. Искатда ядат месо.
Остави я. Не може да яде за цялата си страна.
Искам да знае, че сме щед и. Искам да е благода на.
Нека ти кажа нещо за благода ността.
Когато ходехме по селата, първото нещо, което ни казваха беше:
"Моля ви, не ме убивайте."
В Дананг минавахме покрай болници,
покраи хора, които бяха инвалиди.
А те ни махаха.
Момчета и момичета
без ръце и без крака ни махаха, сякаш бяхме някакви туристи.
Защо?
Защото бяха щастливи, че са живи и се радваха да ни видят.
Заради нас бяха попаднали там.
На всеки един убит от наша страна се падат поне по 20 оттях.
Затова не очаквай Ли да ти прави челни стоики за скапаната пуика.
Тя знае какво п итежава и какво е оставила зад гърба си.
-Извини ме, братко. -Стив е прав.
Съжалявам, г-жо Бътлър .
Проклятие.
Време е децата да спят в тяхното си легло.
Те повече обичат да спят при нас.
Кой ще ги пази отлоши духове?
Тази спалня не е във Виетнам.
Тук е КалиФорния.
Не мога да те видя оттолкова много тела.
Децата ще спят сами. Така стават по-независими.
Ти си герой на Ле Ли. Защити Ле Ли тази вече .
Ти добър мъж.
Бях пил много уиски.
Искам на работа. Да правя пари.
Искам да изляза от къщи.
Твое семейство обича кучета повече от момчетата.
И какво ще работиш?
Ще работя Фабрика.
Или ресторант. Тук има много азиатски ресторант.
Искам да се върна във Виетнам.
Ще направя пачка.
Честно да ти кажа, липсва ми.
Каква работа ще вършиш за толкова пари?
Ще си остане между мен и теб, нали?
Правителството си има правила за такива като мен.
-Каква абота? -Оръжие.
Ще продавам оръжие.
Не разбира.
Пушки. Ще продавам пушки.
Шегуваш се?
Какво мислиш, че правя през последните 17 години?
Ходя в различни страни да обучавам хората
как да използват нашето оръжие.
Ще продаваш пушки на правителство, за да убива жени и деца?
Ако ние не ги продаваме, комунистите ще го направят.
По-добре те ли да го правят?
Пушки! Комунисти!
Само това ли мислят американци?
Това е единственото, което умея. Ще изкарвам пари оттова.
Чу ли какво ти е казала Ле Ли?
По дяволите.
Пак будистките неща.
Не само това!
Семейството ми, живота ми.
Ние не знаем нищо един за друг, Стив.
Ти излъга във Виетнам.
Това не беше лъжа
баш.
Беше добра лъжа.
Стига, скъпа, не го прави.
Моля те. Обичам те.
Въпреки нежеланието на Стив аз започнах работа
в една Фабрика за платки.
Познавах момичетата добре и взех назаем 5 000.
Тр ябваха ми 10 000, за да отворя магазинче в имигрантския квартал.
Виетнамците не вярваха в банките. Заемаха си пари един на друг.
-Печелиш ли? - разбира се.
Ще ми дадеш ли назаем?
Ще изкарвам по $1400 на месец.
Не казах на Стив. Той щеше да се ядоса.
Нямаше да му хареса, че въ тя бизнес.
За тези не знам.
Стуваха ми 5 000 във Виетнам.
Продай ги във Виетнам.
Ще отварям ресторант.
Стив искаше да ми дава пари, но аз бях свикнала да аботя
и сама да си изкарвам парите. Той искаше да бъда домакиня.
Затова имах два живота.
Имам късмет? Какво искаш да кажеш?
Ти каза две години, не една! Сключихме сделка!
За две години стува не $10 000, а $20 000.
Не мисля така!
Сложих климатик! Оправих електричеството!
ремонтирах! Сложих раФтове!
Трябва да платя 10 000 за две години!
Когато казах на Стив, имахме ужасен скандал.
Хънг, сега Джими,
ми разби сърцето, когато отказа да говори на виетнамски с мен,
последва го Томи и новият ни син, Алън.
В училище, заради войната, казваха, че са мексиканци.
Няма да подпиша.
Добре. Не подписвай.
Започнах да се държа като американка,
отвръщах на съпруга си и му крещях.
Прека ваш цялото време в храма!
Стив пиеше все повече и повече
и не беше щастлив с работата си във военната база.
Буда не знае нищо!
У Стив изпъкна друга страна, която не бях виждала преди.
Сега говореше гневни думи. Лоши думи.
Тя е кучка. Какво искаш да кажа?
Иска още!
Без причина. Парите текат като вода тук. Имам петдеца,
вкл чително твоето копеле.
Тялото и душата ми п инадлежат на армията. Нямам нищо свое!
Защо тогава даваш $400 за още две пушки?
азп авяш се за пари като някоя жълтурка!
Не ме наричай така. Нямаш право!
Тези са ценни. Мога да ги продам на двоина цена.
Те единствени могат да те предпазят от смъртта.
Смърт от какво?
Ти си единственият, които размахва пушки наоколо,
пие и стреля!
Не ми казвай какво да правя. Те са и мои синове,
ще ги науча как да стрелят!
Ще се научатда оцеляват.
Не си познал. Няма да учиш синовете ми да стрелят!
Твърде много оръжие съм виждала през живота си.
Убийството не ешава нищо! Не искам оръжие в къщата си!
Ако ти искаш, махай се!
Да ти го начукам,
лъжлива кучко!
Не ми казвай да се махам. Прочетох писмото ти.
Какво писмо?
От любовника ти. Взех го от чантичката ти.
ОтАнг?
ровил си в нещата ми?
За какво ти пише на виетнамски?
Иска да се върнеш?
Пита ме за Джими.
Изпратих му снимки
и му отговорих на въпросите.
-Това е всичко. -Глупости!
Лъжлива кучка!
Едно време си мислех, че те обичам.
Но сега виждам, че сме твърде различни да бъдем приятели.
Не искам повече грешки.
Не с толкова млади деца.
Искаш да се разведеш с мен?
Това ли е?
Едно нещо научих.
В брака не може само единиятда е щастлив.
Ако единият е нещастен и двамата са нещастни.
Така става в живота.
О, не, скъпа.
Ето така става в живота!
О, Господи!
Почувствах, че душата ми ще отлети във всеки момент.
Бог не е жесток,
само е практичен.
В този живот
ние си плащаме за лошото,
което сме сто или в предишните си животи.
Не мога.
Не мога да живея без теб!
Така са ме вързали.
Кой прави това с теб?
Мо ската пехота.
Няма да получа цивилната работа, за която ти бях обещал.
Наближава време за комисията и те ще ме изритат.
Ти и половината не знаеш, скъпа.
-Не знаеш и половината. -Кажи ми.
Кажи ми всичко.
Ще се почувстваш по-добре.
Аз съм убиец.
Убих много хора там.
Бях толкова добър , че те ми възлагаха задачи.
Черните операции.
Понякога убивахме по трима, до и чети има на вече .
Всякакви.
Селяни,
богаташи, които помагаха на Виетконг.
Беше пълна лудост.
Изваждахме червата на някой после му ядяхме отдроба
и го оставяхме на гърдите му, за да не може да отиде при Буда.
Оставяхме го на пътя.
Или пък му отязвахме топките
и му ги пъхахме в устата, после му шиехме устните и го оставяхме така.
Хвърляхме вината на Виетконг.
На котици, сделки с оръжие, обир.
Какво ли не.
Един ден убиха едно жълто момиче,
което ми беше приятелка.
Не ни беше аз решено да имаме връзка с виетнамци освен по работа,
затова я убиха, аз язаха й гърлото отухо до ухо.
Аз бях в ада, скъпа.
В абсол тния
ад.
Затова превъртях там.
Може още да съм луд, кой знае?
Колкото повече убивах, толкова повече убийства ми възлагаха.
Знаеш ли на какво прилича? Все едно акули те ядат отвът е.
Трябва да ги удряш и да бягаш,
защото ако спреш, акулите ще те изядатжив.
Дойде денят, в който ме освободиха.
После срещнах теб.
Помислих, че всичко ще се промени. Но, скъпа,
нищо никога не се променя.
Заслужавам го, нали?
Всичко е наред.
Какво ще стане с мен, скъпа? Изплашен съм до смърт.
Не знам.
Аз също бях войник в предишни животи.
Убих много хора.
Лъгах, крадях
и мразех.
Сега плащам.
Войниците се опитаха да отнематживота ми.
Дълго време не обичах никой мъж.
Не ги уважавах.
Това е съдбата ми.
Ние си приличаме, Стив.
Създадохме лоша карма.
И ще плащаме с душите си за това, ако не в този живот,
в следващия.
Но не бива да се предаваме.
Трябва да опитаме.
Кожата ни е азлична,
но страданието е едно.
Можеш ли да ме обичаш?
Можеш ли наистина да ме обикнеш?
О, скъпи.
Но караниците продължиха.
Най-накрая отидох при адвокат.
В сърцето си знаех, че не принадлежа на тази страна.
Исках да се върна у дома.
Той не тябва да изнася мебелите.
По-добре се обади на адвоката си.
Остави го, Шарън.
Точно това значи азводът. Да делите всичко.
-Не сега... -Моля те.
Остави го.
Яжте.
Татко, ти се върна.
-Какво правиш тук? -Неделя е.
-Ще водя децата на църква. -Няма да стане.
Махай се оттук!
Джими, ела!
-Какво правиш? -И аз ще дойда.
Няма да идваш! Ще останеш тук и ще приготвиш обяда!
Лили, радвам се да те видя. Отдавна не си идвала.
Стив е.
-Как са Алън и Томи? -Искаш ли да ги видиш отново?
разбира се! Така се тревожех!
Полицията те търси.
Да го духат. Прави, каквото ти кажа.
Какво искаш?
Кажи на адвоката си, че оттегляш обвиненията си срещу мен.
Кажи й да напише къщата на мое име.
Кажи й, че се отказваш от развода. Чуваш ли ме?
Да, чувам те.
Завери писмото нотариално и го занеси на отец Боб.
Направи го или ще съжаляваш.
Ще получиш писмото, само не ги нараняваи.
Те са наши деца. В тях има част от нас.
Ти само вземи писмото.
Моите момчета.
одила съм ги с такава мъка.
Дъвкала съм им храната.
Шокирана съм.
Обидена съм от безчувствието на мъжете.
Те не уважаватжените.
Не вярвам, че такива мъже знаят какво е майчинската любов.
Ако ти покажа малко бебе, набучено на щик
и ти кажа, че това е кармата му,
ще плачем за бебето,
за неговата карма и за лошата карма на войника, който го е убил.
Но не тябва да използваме емоциите си,
за да от ечем колелото на сътворението, причинило този акт.
То е естествено,
като движението
на слънцето
и на луната.
Учител ,
как да му кажа, че можем да сме приятели,
без да сме съпруг и съпруга?
Той е натупал много душевен дълг.
Ако ти не му дадеш възможност
да го изкупи,
ще увеличиш собствения си душевен дълг.
Омразата към мъжа,
която те заслепява,
ще затвори очите на всеки мъж, който ще срещнеш в бъдеще.
Ако отхвърлиш Стив,
ще отхвърлиш собственото си изкупление.
Детето ми,
ти прости на мъжете,
които те изнасилиха,
аз ушиха страната ти
и разбиха семейството ти.
Така трябва да бъде.
Кармата ти е смесена с тази на Стив чрез Томи и Алън.
Бъдещето
и миналото
са едно и също нещо.
Ако се разведеш,
ще тябва отново да се върнеш и да се опиташ да оправиш нещата.
Пътят към ни вана
не е безопасен,
тои е стъмен и туден.
Ако ходиш само в слънчеви дни,
няма да стигнеш дотам, за където си се запътила.
Нап ави избора си,
мои прасковен цвят.
Дете без баща
е като къща без покрив.
Слушай внимателно.
Сест а ми Ким дойде в Америка и се омъжи за приятел на Стив от армията.
Стив и двете момчета са тук. Мъжете пият.
Той се готви да ги заведе в Канада.
Момчетата се тревожат.
Не искатда останат повече със Стив.
Доб е, следващия вторник.
-Каквото кажеш. -Дай Стив. Трябва да говоря с него.
Вземи. За теб е.
Хайде, скъпи.
Моля те, знам,че ме мразиш, но аз не те мразя.
Нека ти помогна.
Нека опитам.
Чувствам болката ти.
Върни се вкъщи. Няма да има полиция.
Само ти, аз и децата.
Този път ще се справим.
Аз ще идвам на твоята църква.
Няма да ходя вече във храма.
Обичам те, Стив.
Обичам мъжа, който видях във Виетнам.
Пак ще го намеря.
Той все още е там, Стив.
Все още те обичам.
Моля те, Стив.
-Не може да ходите там. -Децата ми.
Те са добре! Стив...
Той се самоуби.
Духовете са тук.
Това е чудесно.
Съпругътти също е тук.
Той малко се срамува.
Не иска да влезе вътре.
Още не е свикнал с този нов свят.
Изпитва голяма болка.
Но ти прощава.
Моли те
да заведеш душата му в будисткия храм.
Казва:
"Заведи ме в храма."
Когато той намери покой
и семеиството ти
и децата ти ще намерят покои.
Това е.
Със сигурностли беше Стив?
Той беше вярващ християнин.
Повярвай.
Много се променил.
Между другото
тази къща...
Трябва да напуснете.
Не е добра.
Входната врата е срещу задната.
Всичко, което влезе в живота ти
през входната в ата, излиза отзадната.
Мъже,
пари,
щастие,
всичко.
Премести се бързо.
За пръв път се върнах във Виетнам 13 години след войната.
Връщах се при духа на баща си,
при сестрите си и при брат си Бон, който беше оцелял във войната,
и при маика си, с която не бях говорила от години.
Цял океан лежеше между нас.
Но се боях, че това е последния път, в които синовете ще я видят.
Аз преуспях в Америка.
Купувах и давах къщи под наем, станах съдружник в ресторант,
работех непрекъснато и започнах да губя майчинския си усет.
Имах връзки с различни мъже, но никои не докосна сърцето ми.
Първо спряхме в стария Сайгон,
сега наречен Хо Ши Мин.
Сърцето ми тъпнеше, когато заведох Джими да види баща си,
в когото се бях влюбила като младо момиче
преди повече от 20 години.
Дали се бе променил?
Не започвай отново.
Изглеждаш здрава.
Ти си дух.
Не те виждам.
Не знам къде си.
Как е сестра ти Ким?
Добре.
Хубаво.
Това са внуците ти. Моите синове.
Хънг се казва Джими.
Чау е Томи.
Алън.
роден в Америка.
Какво казва?
Че си гигант.
Не може да повярва колко си голям.
Ти си тази, която си е чесала гърба
на дървена греда в къщата.
-Виж й зъбите! -Престани.
Братко.
Вземете си шоколад.
Училище?
Имам добри оценки.
Вземи си. Бъди учтив.
Съжалявам, не мога.
Не разваляй събитието.
Най-големият ми син и най-малката ми дъщеря са отново при мен.
Двете ми половинки.
Имаме една и съща майка. Аз я обичам като сестра,
но не мога да приема подаръците и.
Страхувах се, че ще ме презираш,
защото се омъжих за врага ти и напуснах, докато ти се биеше.
Минаха много години.
Много неща са простени.
Но ти не разбираш колко страдание причиниха американците.
Животът е много тежък.
Използваме нашите екскременти, за да торим зеленчуците.
Всичко, за което се борихме беше бъдещето,
защото знаехме, че бъдеще няма, освен ако не спечелим.
Затова умирахме с хиляди
като мравки под стъпалата на някои слон.
И не защото бяхме смели,
а защото нямахме избор .
Свободата ни беше всичко,
което имаше значение.
Но когато това бъдеще дойде,
ни чакаха нови воини -
с камбоджанците и с китайците.
Когато дойдох да търся мама през 1980,
не можеш да си представиш как я намерих.
Беше твърде стара да сади ориз.
Трябвало е да даде земята на държавата след освобождението.
Когато намерих мама и Хай, те бяха изпосталели от глад.
Дрехите им бяха на парцали, инстументите бяха откраднати
и животните бяха избити.
Къщата беше в руини.
Бяха ги нападали подивели кучета.
Никой в селото не се беше погрижил за тях.
Бяха две стари дами, които ровеха в боклука
и отглеждаха зеленчуци, за да оцелеят...
Сега идваш ти,
богата чужденка.
Ще обърнеш цялото село против тях
и против нас,
семейство Фунг, което изстрада толкова много.
Нещата бяха лоши за всички след освобождението.
Много пъти земята и небето си сменяха мястото.
Ако питате мен, изграждането на държава след воина
е все едно да започнеш семейния си живот с изнасилване!
Ако войната дава нещо, това са многото гробища.
В гробищата няма врагове.
Непрекъснато мисля за това
как накарах братти Сау да отиде на воина.
Баща ти искаше братти да познае щастието на семеиния живот,
но аз казах не, бях сигурна, че постъпвам правилно.
Можеш ли да повярваш? Отказах се от внук, за да имам воиник.
И загубих и двамата.
Колко много сгреших.
Това беше избор на Сау.
Той беше добър син, който се подчини на волята ми.
Ако можех, нямаше да те пусна в Америка.
И какво щеше да стане със синовете ти тук?
Гордея се с теб, Ли.
Ти порасна да видиш неща, които са скрити за повечето хора.
Чрез сълзите Бог ти се отплаща за това,
което ти е отнел.
Аз нямам повече сълзи.
Изплаках ги във всички посоки на вятъра.
Цветът ми се променя, Ли.
Започна миналата година.
Виждала съм го и при другите.
Ти се върна и само това има значение.
Завърши цикълът на твоето израстване.
От отлив към прилив,
от бедност към богатство,
оттъга към щастие,
от просякиня към красива дама.
Миналото ти е завършено
и задачата ми като твоя маика е приключена.
Очаквам с нетърпение срещата с баща ти.
Тази нощ, аз спах в къщата, която баща ми беше построил.
След това той вече не ме посещаваше в съня ми.
Направих дарения на всички мъртви от селото.
Прибрах се у дома, да.
Но домът ми се беше променил
и аз винаги щях да съм помежду,
между Севера и юга
Изтока и Запада,
воината и мира,
Виетнам и Америка.
Съдбата ми е да бъда между земята и небето.
Ние страдаме, когато не приемем съдбата си.
Когато я приемем, сме щастливи.
Имаме време в изобилие, цяла вечност,
да повтаряме грешките си.
Но веднъж поправим ли някоя оттях,
чуем ли песента на светлината,
с нея можем завинаги даразбием веригата на омразата.
Сега можете да я чуете в сърцата си.
Това е песента, която душата ви пее още от момента на раждането.
Ако монасите са прави за това,
че нищо не се случва без причина,
тогава причината за страданието е да ни издигне по-близо до Бог,
да ни научи да бъдем силни в моменти на слабост,
да сме смели, когато ни е страх,
да постъпваме мъдро, когато сме объркани
и да се освободим оттова, което вече не ни е нужно.
Победите се печелят в сърцата,
не на бойното поле.
Ле Ли е съавтор на мемоарите, по които е сниман Филма.
Тя живее в КалиФорния с тримата си сина и помага
за изграждането на клиники във Виетнам.
Посвещавам на майка си ЖАКЛИН СТОУН