че истинските Краб и Гойл няма да цъфнат, докато разпитвате Малфой.
Как? - Измислила съм го.
Напълних ги с проста приспивателна отвара. Проста, но мощна.
Щом заспят, скрийте ги в килера за метли,
откъснете няколко косъма и облечете дрехите им.
Ти кого ще оскубеш? - Аз съм готова.
Милисънт Бълстроуд от "Слидерин". Взех нещичко от мантията й.
Ще видя отварата. Погрижете се Краб и Гойл да намерят това.
Нека аз го направя.
Уингардиум Левиоса.
Супер.
Може ли да си толкова тъп! - Да ги пренесем.
Ще имаме точно час, преди да си върнем образите.
Сложете космите.
Крабова есенция! - Наздраве.
Ще повърна!
И аз.
Хари?
Рон!
Жесток номер!
Гласовете ни са си нашите. Трябва да говориш като Краб.
Жесток номер! - Отлично.
А къде е Хърмаяни? - Не мисля, че ще дойда.
Вървете без мен. - Добре ли си?
Вървете! Губите време!
Хайде.
Мисля, че общата стая на "Слидерин" е насам.
Извинете?
Какво търсиш ти тук... Тоест... Какво търсиш тук долу?
Случайно съм училищен префект.
А вие нямате работа из коридорите през нощта.
Как ви бяха имената? - Аз съм...
Краб, Гойл, къде се губите?
Пак ли се освинихте в Голямата зала?
Защо си с очила?
Чета. - Четеш?!
Не знаех, че можеш.
Какво търсиш ти тук, Уизли? - Внимавай как се държиш, Малфой!
Сядайте де.
Няма да кажеш, че Уизли са чистокръвни по поведението им.
Те са срам за нашия свят. Всичките.
Какво ти става, Краб?
Стомахът.
Изненадан съм, че "Пророчески вести" не е писал за нападенията.
Дъмбълдор иска да го покрие.
Татко казва, че Дъмбълдор е най-лошото нещо тук.
Грешиш!
Мислиш, че има по-лош от Дъмбълдор ли? Кажи де?
Хари Потър?
Много добре, Гойл. Напълно си прав.
Свети Потър!
А всички си мислят, че той е Наследника на Слидерин!
Ти трябва да знаеш кой е зад това.
Знаеш, че не знам, Гойл. Казах ти вчера.
По колко пъти да ти казвам?
Твое ли е?
Баща ми каза, че минали 50 години, откакто Стаята била отваряна.
Не ми каза кой я е отворил, а само, че е бил изключен.
При последното отваряне на Стаята е умрял мътнород.
Въпрос на време е преди пак да умре някой такъв.
Аз лично се надявам да е Грейнджър.
Какво ви става на вас? Държите се адски...странно.
От стомаха му е.
У спокой се!
Белег!
Коса!
Къде хукнахте?
За малко! - Излез, имаме много за разказване.
Махайте се!
Чакайте само да видите! Ужасно е!
Хърмаяни? Добре ли си?
Помните ли като казах, че отварата е само за човешки превръщания?
Взела съм котешки косъм от мантията на Милисент Булстрод.
Вижте ми лицето. - Виж си опашката!
Говори ли с Хърмаяни? - Ще излезе от болницата веднага,
щом спре да кашля топки косми.
Какво е това?
Май Стенещата Миртъл е наводнила тоалетната.
Пак ли дойдохте да ме замеряте? - Защо ще те замерям?
Не питай мен! Стоя си аз,
гледам си работата, а някой реши, че е много смешно да ме замери с книга.
Но едва ли те е заболяло.
Нали минава през теб.
Идеално! Да хвърляме книги по Миртъл, защото тя не ги усеща!
10 точки, ако й мине през стомаха.
50 точки, ако мине през главата!
Кой те замери? - Не знам. Не видях.
Седях си в коляното на канала, мислейки за смъртта,
и тя ми падна през главата.
Том Мерсволуко Риддъл
Аз се казвам... Хари Потър.
Здравей, Хари Потър, аз съм Том Риддъл
Знаеш ли нещо за...
Стаята на тайните?
Да
Ще ми... кажеш ли?
Не
Но мога да ти покажа
Нека те върна 50 години назад
13 юни
Извинете, какво става тук?
Вие ли сте Том Риддъл? Ехо, чувате ли ме?
Риддъл! Ела.
Професор Дъмбълдор.
Не е разумно да бродиш толкова късно, Том.
Да, професоре, предполагам... Трябваше да проверя слуховете.
Опасявам се, че са верни, Том. - И за училището ли?
Аз нямам дом. Нали няма да затворят "Хогуортс"?
Разбирам те, Том, но се опасявам,
че директорът Дипит може да няма избор.
Ако това престане и виновникът бъде заловен...
Желаеш ли да споделиш нещо с мен?
Не, сър. Нищо.
Добре, тогава. Свободен си.
Лека нощ, сър.
Добър вечер, Хагрид! Ще трябва да те издам, Хагрид.
Едва ли си искал то да убие... - Не можеш! Ти не разбираш!
Родителите на мъртвото момиче идват утре.
Трябва онова, убило дъщеря им, да умре.
Арагог не е убивал никого. Никога!
От чудовища не стават питомци. Отдръпни се!
Отдръпни се, Хагрид! - Не!
Цистем Аперио!
Арания Екзуми!
Арагог!
Не мога да те пусна. Ще ти вземат пръчката за това. Ще те изключат.
Хагрид!
Хагрид е отворил Стаята на тайните преди 50 години.
Не може да е Хагрид. Просто... не може.
Не познаваме Том Риддъл. Прилича ми на гадно плямпало.
Чудовището е убило някого. Какво можем да направим ние?
Хагрид е наш приятел. Просто да отидем да го питаме.
Много весело ще стане: "Здрасти, Хагрид, я кажи,
да си пускал нещо бясно и космато из замъка наскоро?
Бясно и космато? За мен ли говорите?
Не!
Какво носиш?
Унищожител на голи охлюви. За мандрагорите.
Според професор Спраут имат още да растат.
Но като им мине акнето, ще можем да ги сварим
и да развкаменим онези хора в болницата.
А междувременно вие тримата е добре да се пазите един друг.
Здравей, Невил!
Не знам кой го е направил, но по-добре ела. Хайде!
Грифиндорец е. Никой друг не знае паролата ни.
Освен ако не е ученик. - Който и да е, търсел е нещо.
И го е намерил. Дневника на Том Риддъл го няма!
Слушайте. Ако си играем играта, "Хафълпаф" нямат шанс.
По-силни, бързи и умни сме.
Освен това ги е страх, че Хари ще ги вкамени, ако го доближат.
Да, и това също.
Мачът се отменя. - Не могат да отменят мач!
Мълчи, Ууд! Върви веднага в кулата "Грифиндор" със съотборниците си!
Потър, с теб ще намерим г-н Уизли.
Двамата трябва да видите нещо.
Предупреждавам ви, може да бъде шокиращо.
Хърмаяни!
Открита била до библиотеката. Заедно с това.
Говори ли ви нещо?
Не.
Моля за внимание.
Поради последните събития, се въвеждат нови правила.
У чениците да бъдат в общите стаи преди 6 часа всяка вечер.
У чениците ще бъдат придружавани до часовете от учител.
Без изключения!
Трябва да знаете, ако извършителят на нападенията не бъде заловен,
училището вероятно ще бъде затворено.
Трябва да говорим с Хагрид.
Не вярвам, но ако е пуснал чудовището тогава,
ще знае как се влиза в Стаята. А и това е нещо.
Чу Макгонагъл! Не може да излизаме, освен за часове.
Време е пак да извадим мантията на баща ми.
Кой е?
За какво ти е това? - А, нищо... очаквах...
Няма значение. Влизайте! Направих чай.
Хагрид, добре ли си? - Да, нищо ми няма.
Чу ли за Хърмаяни? - Да, разбрах и още как.
Трябва да те попитаме нещо.
Знаеш ли кой е отварял Стаята на тайните?
Трябва да разберете, че...
Бързо, под мантията! Нито думичка! Тихо! И двамата!
Добър вечер, Хагрид. Дали може да...
Разбира се. Заповядайте.
Това е шефът на татко! Корнелиус Фъдж, министърът на магията.
Лоша работа, Хагрид, много лоша. Трябваше да дойда.
Трима нападнати потомци на мъгъли. Твърде много е.
Министерството трябва да действа. - Аз никога... знаете, професоре!
Искам да е ясно, Корнелиус, че Хагрид има пълната ми подкрепа.
Албус, досието на Хагрид работи срещу него. Трябва да го отведа.
Къде?! Не в затвора Азкабан!
Опасявам се, че нямаме избор.
Вече си тук, Фъдж. Добре.
Какво търсиш тук? Вън от къщата ми!
Повярвай ми, въобще не изпитвам удоволствие да седя в твоята...
...къща ли го наричаш?
Просто от училището ми казаха, че директорът бил тук.
И какво точно искаш от мен?
Всички членове на настоятелството решиха, че е време да се оттеглите.
Ето заповед за отстраняване.
Присъстват всичките 12 подписа.
Опасяваме се, че сте изгубил влиянието си.
И с тези нападения, няма да остане жив потомък на мъгъли в "Хогуортс".
Представям си каква загуба ще е това за училището.
Не може да го отстраните. Без него потомците на мъгъли нямат шанс!
Помнете ми думите, ще има убийства! - Така ли смяташ?
У спокой се, Хагрид.
Ако настоятелите не ме желаят, аз, разбира се, ще се оттегля.
Ала...
...ще откриеш, че "Хогуортс" винаги ще помага,
на онези, които потърсят помощ.
Трогателно слово! Тръгваме ли?
Фъдж.
Хайде, Хагрид.
Ако... някой случайно търси нещо,
трябва само да следва паяците.
Да, това ще го упъти. Това имам да кажа.
И този някой трябва да храни Фанг, докато ме няма.
Добро момче.
Хагрид е прав! Без Дъмбълдор ще има по нападение на ден!
Виж!
Ела.
Хайде, Фанг.
Хайде! - Какво?!
Чу Хагрид: "Следвайте паяците."
Отиват към Забранената гора.
Защо паяци? Защо не беше: "Следвайте пеперудките?"
Хари, това не ми харесва.
Въобще не ми харесва! - Тихо!
Може ли да се връщаме вече? - Ела!
Кой е?
Без паника. - Хагрид? Ти ли си?
Ние сме приятели на Хагрид.
А ти... си Арагог, нали?
Да. Хагрид никога не е пращал хора в нашата хралупа.
Той е в беда. В училището имаше нападения.
Мислят, че е Хагрид. Че е отворил Стаята на тайните. Както преди.
Това е лъжа! Хагрид никога не е отварял Стаята на тайните.
Тогава ти не си чудовището? - Не.
Чудовището е родено в замъка.
Аз дойдох при Хагрид отдалеч, в джоба на един пътник,
но ако ти не си чудовището, какво е убило момичето преди 50 години?
Ние не говорим за него.
То е древно създание, от което ние паяците се боим най-много.
Виждал ли си го?
От замъка знам само кутията, в която Хагрид ме държеше.
Момичето бе намерено в тоалетната.
Когато бях набеден, Хагрид ме доведе тук.
Какво?
Е, благодаря.
Ние ще си вървим.
Да си вървите? Не мисля.
Моите синове и дъщери не закачат Хагрид по мое нареждане.
Но няма да им откажа прясно месо, което охотно се разхожда сред нас.
Сбогом, приятели на Хагрид... - Да се паникьосваме ли?
Да знаеш някакви магии?
Една. Но не стига за всичките. - Къде е Хърмаяни, като ти трябва!
Да вървим!
Арания Екзуми!
Давай!
Добре, че излязохме!
Арания Екзуми!
Благодаря за това. - Няма защо.
Изкарай ни оттук... Веднага!
Хайде! По-бързо!
Хайде! Давай!
Литни!
Летящата е заяла!
Хайде! Дърпай! - Опитвам се!
"Следвайте паяците"!
Ако Хагрид излезе от Азкабан, лично ще го убия!
Какъв беше смисълът да ни праща там? Какво научихме?
Научихме едно - че Хагрид не е отварял Стаята на тайните.
Бил е невинен.
Как ми се иска да си тук, Хърмаяни. Имаме нужда от теб.
Повече от всякога.
Какво е?
Заради това е била в библиотеката в деня на нападението.
Хайде!
"От всички зверове, бродещи из нашите земи,
няма по-смъртоносен от базилиска. Живее стотици години
мигновена смърт очаква всеки, видял окото на гигантската змия.
Паяците бягат от него."
Това е - чудовището от Стаята на тайните е базилиск.
Затова аз го чувам. То е змия!
Но ако може да убива с поглед, защо никой не е мъртъв?
Защото никой не го е погледнал в окото.
Поне не директно.
Колин го е видял през фотоапарата.
Джъстин сигурно през Почтибезглавия Ник.
Ник е поел удара, но е призрак и не може пак да умре.
А Хърмаяни... имаше огледало.
Гледала е зад ъглите, в случай, че се появи!
А г-жа Норис? Едва ли е имала фотоапарат или огледало.
Водата.
Онази нощ подът бе покрит с вода. Видяла е отражение на базилиска.
"Паяците бягат от него." Всичко се връзва!
А как се движи наоколо? Все някой щеше да види огромна змия.
Хърмаяни ни е дала отговора. - Тръби? През канализацията ли?
Помниш ли какво каза Арагог за момичето, умряло преди 50 години?
Умряла в тоалетната... Ами ако все още е там?
Стенещата Миртъл.
Всички ученици да се върнат незабавно в спалните.
Всички учители незабавно в коридора на втория етаж.
Както виждате, Наследника на Слидерин пак е оставил съобщение.
Най-лошите ни страхове се сбъднаха!
Чудовището е отнесло ученик в Стаята!
У чениците трябва да си вървят. Боя се, че това е краят на "Хогуортс".
Извинете, задрямах. Какво изпуснах?
Чудовището е отвлякло момиче. Вашият момент настъпи, Локхарт.
Моят? - Не казвахте ли, че винаги
сте знаели входа за Стаята на тайните?
Решихме. Ще те оставим да се оправиш с чудовището, Гилдрой.
Уменията ти са легендарни.
Много добре. Отивам в кабинета си да...
... се подготвя.
Кого е отвлякло чудовището?
Джини Уизли.
"Скелетът й ще остане завинаги в Стаята".
Джини!
Локхарт може да е безполезен, но ще опита да влезе в Стаята.
Поне да му кажем, каквото знаем!
Професоре, имаме информация.
Отивате ли някъде?
А, да. Спешно повикване, неотложно.
А сестра ми?
Злощастно съвпадение. Никой не съжалява повече от мен.
Преподавате защита срещу Черните изкуства! Как тръгвате?!
В длъжностната характеристика не пишеше...
Бягате? След всичко, което описвате в книгите?
Книгите подвеждат! - Писали сте ги!
Използвай ума си, момче!
Как щяха да се продават, ако не бях описал тези неща!
Вие сте измамник! Преписали сте си чужди дела!
Можете ли нещо?
Да, след като го споменахте. Добър съм в магиите за забрава.
Иначе всички щяха да се раздрънкат и нямаше да продам и една книга.
Всъщност... ще се наложи да направя същото и с вас.
Не си и помисляйте!
Кой е?
Здравей, Хари! Какво искаш?
Да те попитам как умря.
Беше ужасно!
Случи се точно в тази кабинка.
Скрих се, защото Олив Хорнби ме дразнеше заради очилата.
Плачех си и изведнъж чух някой да влиза.
Кой беше, Миртъл? - Не знам! Бях разстроена!
Но говореше странно, като на измислен език.
Разбрах, че е момче, отключих вратата да му кажа да се маха и...
... умрях. - Просто така? Как?
Помня само, че видях две огромни, жълти очи.
До онази мивка.
Това е!
Ето го, Рон. Мисля, че това е входът към Стаята на тайните.
Кажи нещо на змийски език, Хари.
Отлично, Хари. Браво! Аз тогава ще...
Нямате нужда от мен! - Напротив, имаме!
Вие пръв. - Каква полза от това?
По-добре вие, отколкото ние. - Но... Очевидно е така.
Първо да опитаме...
Доста е мръсничко тук долу.
Добре. Да вървим.
Ако умреш там долу, добре дошъл си в моята тоалетна.
Благодаря, Миртъл.
Помнете - ако усетите движение, затваряйте си веднага очите.
Хайде.
Насам.
Какво е това? - Прилича на... змия.
Змийска кожа е.
Това, което я е отлюспило, трябва да е към 20 метра!
И повече!
Тоя е лъвско сърце.
Приключението свършва тук, момчета. Но не се гризете.
Светът ще научи историята ни -
как съм закъснял да спася момичето,
как вие за жалост сте се побъркали при вида на разкъсаното й тяло.
И така.
Първо вие, г-н Потър.
Сбогувайте се със спомените си.
Обливиате!
Рон! Добре ли си? - Да.
Здравей. Кой си ти?
Рон Уизли.
Така ли... А... кой съм аз?
Магията за забрава удари него. Няма представа кой е!
Странно местенце е това... Тук ли живеете?
Не. - Така ли?
Какво да правя?
Стой тук и отмести камъни, за да минем обратно. Аз ще намеря Джини.
Джини...
Джини! Не умирай, моля те! Събуди се! Събуди се!
Моля те! - Няма да се събуди.
Том. Том Риддъл.
Как така няма да се събуди? Тя не е...
Още е жива, но е на ръба. - Ти призрак ли си?
Спомен, запазен в дневник 50 години.
Тя е леденостудена. Джини, не умирай. Събуди се.
Помогни ми, тук има базилиск. - Няма да дойде, без да е повикан.
Дай ми пръчката, Том. - Няма да ти трябва.
Да излезем, да я спасим! - Опасявам се, че няма да мога.
Докато горката Джини отслабва, аз набирам сили.
Да, Хари, Джини Уизли отвори Стаята на тайните.
Не е тя. Не би могла.
Тя пусна базилиска на мътнородите и котката на Филч, тя изписа стените.
Но защо?
Защото аз й казах. Ще откриеш, че мога да бъда много... убедителен.
Не че знаеше какво прави. Тя беше, да речем, в нещо като транс.
Но силата на дневника я изплаши и го изхвърли в момичешката тоалетна.
И кой го намери? Ти.
Точно човекът, когото копнеех да срещна.
И защо искаше да срещнеш мен?
За да говоря с теб, да те срещна, ако мога.
Реших да ти покажа как залових дебелака Хагрид, за да те спечеля.
Хагрид е мой приятел!
А ти си го натопил, нали?
Моята дума срещу тази на Хагрид. Само Дъмбълдор му вярваше.
Явно добре те е преценил.
Доста досадно ме наблюдаваше след това.
Не можех да отворя пак Стаята, докато бях ученик
и реших да оставя дневник, запазил 16-годишния ми образ в себе си,
за да поведа някой друг да довърши възвишеното дело на Слидерин.
Не успя да го довършиш този път.
След часове отварата от мандрагори ще е готова
и вкаменените ще се оправят.
Не ти ли казах? Убиването на мътнороди вече не ми е грижа.
От месеци насам новата ми цел си ти.
Как така едно бебе без никакви особени магически дарби
победи най-великия магьосник на света?
Как се измъкна само с един белег,
а силата на Лорд Волдемор бе сразена?
Какво те интересува? Волдемор е бил след теб.
Волдемор е мое минало,
настояще и бъдеще.
ТОМ МЕРСВОЛУКО РИДДЪЛ
ТУК СЪМ И ЛОРД ВОЛДЕМОР
Ти си Наследника на Слидерин.
Ти си Волдемор.
Нали не си мислеше, че ще запазя мръсното мъгълско име на баща си?
Не. Измислих си ново име, което
всички магьосници да се боят да изричат,
когато стана най-великия магьосник!
Албус Дъмбълдор е най-великият магьосник!
Дъмбълдор бе изхвърлен оттук от един спомен за мен.
Той не си е отишъл, докато останалите тук са му верни.
Фоукс?
Какво изпраща Дъмбълдор на великия си защитник?
Пойна птица и стара шапка.
Да измерим силата на Волдемор, наследник на Салазар Слидерин,
срещу прочутия Хари Потър!
Няма да те спаси змийският език. Слуша само мен.
Не!
Птицата ти ослепи базилиска ми, но той все още те чува!
Да, Потър. Почти приключихме.
Скоро Джини Уизли ще е мъртва, а аз няма да бъда вече спомен.
Лорд Волдемор ще се завърне
по-жив от всякога!
Забележително, нали? Как бързо отровата прониква в тялото.
Според мен ти остава около минута живот.
Скоро ще бъдеш при скъпата си майка мътнород!
Какви поражения може да нанесе една глупава книга
в ръцете на едно глупаво момиченце.
Какво правиш?
Спри! Не!
Аз бях. Но не исках, кълна се!
Риддъл ме накара и...
Хари, ранен ли си? - Не се тревожи.
Джини, трябва да излезеш сама.
Следвай коридора, ще откриеш Рон.
Ти беше страхотен, Фоукс. Просто аз не бях достатъчно бърз.
Разбира се! Сълзите на феникса имат лечебна сила!
Благодаря!
Всичко е наред, Джини. Свърши се.
Вече е само спомен.
Невероятно! Това е като магия!
И двамата разбирате,
че през последните няколко часа нарушихте поне десетина правила.
Имам основания да ви изключа.
Затова мисля, че е редно...
двамата да получите...
специални награди за принос към училището.
Благодаря, сър!
Г-н Уизли, изпратете сова с тези писма за освобождаване в Азкабан.
Мисля, че си искаме пазача.
Първо да благодаря на теб, Хари.
Трябва да си показал истинска лоялност към мен.
Нищо друго не би довело Фоукс при теб.
И второ, усещам, че нещо те притеснява.
Прав ли съм, Хари?
Просто....
Не можех да не забележа някои неща,
някои прилики между Том Риддъл и мен.
Разбирам.
Ти говориш змийския език, Хари. Защо ли?
Защото Лорд Волдемор го говори.
А ако не греша, Хари,
той прехвърли част от силите си в теб в нощта, когато ти направи белега.
Прехвърлил е част от силите си в мен?
Без да иска...
Но, да.
Шапката е била права, трябваше да съм в "Слидерин".
Вярно е, Хари, че ти притежаваш много от качествата на Волдемор.
Решителност, съобразителност,
и, смея да добавя, склонност към неспазване на реда.
Защо тогава шапката те сложи в "Грифиндор"?
Защото я помолих. - Именно, Хари,
което те отличава от Волдемор.
Не способностите показват нашата истинска същност. А изборите.
За доказателство, че мястото ти е в "Грифиндор",
погледни по-отблизо това.
Внимавай.
Годрик Грифиндор.
Само истински грифиндорец можеше да извади това от шапката.
Доби!
Значи това е господарят ти. Ти служиш на семейство Малфой.
Ще се разправям с теб после.
Махни ми се от пътя, Потър... Значи е истина, че се върнахте.
Когато наставниците научиха, че дъщерята на Уизли е в Стаята,
решиха да ме извикат по спешност.
Глупости! - Любопитно, Луциус,
но някои от тях бяха останали с впечатление, че ще ги прокълнеш,
ако не се съгласят да ме изгонят.
Как смееш! - Моля?
Единствената ми грижа е била благосъстоянието на това училище
и, разбира се, на учениците.
Предполагам, извършителят е разкрит.
О, да.
И... Кой беше?
Волдемор.
Но този път бе избрал да действа чрез друг
посредством това.
Разбирам.
За щастие, младият г-н Потър го разкри.
Да се надяваме, че други училищни вещи на Волдемор
няма да се окажат в невинни ръце.
Последиците за виновните ще бъдат... жестоки.
Е, да се надяваме,
че г-н Потър винаги ще бъде наблизо, за да ни спасява.
Спокойно... ще бъда.
Тръгваме си, Доби.
Сър? Може ли да взема това?
Г-н Малфой!
Имам нещо ваше.
Мое? Не знам за какво говориш.
Напротив. Вие пуснахте дневника в котлето на Джини на "Диагон-али".
Така ли мислиш?
Защо не го докажеш?
Ела, Доби.
Отвори го.
Господарят даде на Доби чорап!
Какво? Не съм ти дал...
Господарят дари Доби с дреха.
Доби е свободен!
Струваше ми един прислужник!
Няма да закачате Хари Потър!
И глупавите ти родители се пъхаха в чужди работи.
Помни ми думите. Много скоро ще те застигне същият...
нелеп край.
Хари Потър освободи Доби!
Как може Доби да му се отплати?
Само ми обещай нещо. - Каквото кажете, сър.
Не се опитвай пак да ме спасяваш.
Добре дошли, Сър Николас! - Благодаря.
Добър вечер, Сър Николас! - Добър вечер!
Здравейте!
Хърмаяни! Добре дошла отново! - Благодаря, Сър Николас.
Хари! Това е Хърмаяни!
Добре дошла отново. - Радвам се, че се върнах.
Поздравления! Невероятно, разгадахте го.
Със значителна доза помощ. Нямаше да се справим без теб.
Благодаря.
Моля за внимание.
Преди да започнем пира
да аплодираме горещо професор Спраут,
и мадам Помфри,
чийто сок от мандрагори бе успешно приложен върху всички вкаменени.
В светлината на последните събития
като награда от училището всички изпити се отменят.
Извинете, че закъснях.
Птицата с документите за освобождаването ми се изгубила.
Някаква проклета сова Ерол.
Само искам да добавя, че ако не беше ти, Хари,
и ти, Рон... и Хърмаяни, разбира се...
още щях да съм знаете къде,
затова искам просто да благодаря!
Без теб няма "Хогуортс", Хагрид.
КОЙ СЪМ АЗ от Гилдрой Локхарт