Живеем на о. Щастлива мида в Тайван.
Преди 100 год. тук не е имало телевизия, барове, караоке.
Имало само едно рибарско селце, в което живеела млада двойка.
Те били влюбени. Изпитвали любов, която била истинска.
Един ден, когато мъжът ловял риба в океана, буря потопила лодката.
Жената видяла и извикала: "Бу!", което на мандарински е "не".
Тя се гмурнала в океана да го спаси и повече никой не чул за тях.
Някои твърдят, че са се намерили в отвъдния свят.
Други смятат, че са станали делфини,
защото когато делфин намери спътник, никога не се разделят.
От всички делфини на Земята,
само тези край о. Щастлива мида издават звука "бу".
Мъжът бил изхвърлен в океана. Разправят, че двамата още се търсели.
Когато човек обича някого и го загуби, той просто не спира да търси.
Какво ще кажете?
Вие какво разбирате?
Историята е депресираща.
- Не подслушвай. - Извинявай.
- Скъпа, гладна ли си? - Не.
Като те питам нещо, недей винаги да отговаряш с "не".
Ти си тази, който ме нарече "бу", мамо.
Трябва ми малко помощ.
Не говори на дъщеря ни на толкова различни езици.
Половината време говори ту на тайвански, ту на мандарински,
а другата половина - на английски.
Ако мислиш, че е лесно, ти я възпитавай.
- Или си мълчи, Тюби. - Как ме нарече току-що?
Как ме нарече тя? Държа да знам.
Какво каза преди малко? На диета съм.
Добре, готова си. Видях го в едно модно списание.
Много е стилно. Харесва ли ти?
Имаш ли една секунда? Почакай да видиш какво съм ти донесъл.
През целия си живот не съм виждал мида като тази.
- Има ли перли? - Не.
- Изглежда скъпа. - 100 долара.
- Благодаря. - Нося и това.
Приятелят ми има обреден дом. Ще ни направи отстъпка. Така че...
- Предлагаш ли ми? - Не, само се чудех... Предлагам ти.
Взел си гигантската мида, защото искаш да...
Защото бижутерията беше затворена. Ще се омъжиш ли за мен?
Да...
Ще си помисля.
Защо си дошла чак от Хонконг, за да се омъжиш за татко?
Старият ти баща беше красавец. И добър готвач.
- Хонконг харесваше ли ти? - Обожавах го. Особено ориза.
Ти всъщност не обичаш Луис, нали?
Може ли един съвет от мен преди да е станало късно?
Доверявай се на сърцето си.
Здравей, Бъди, нося ти новини.
Луис каза, че иска да се ожени за мен.
Престани!
Преди време чух една история.
Душите поемат пътя заедно, но когато навлязат в света,
по някаква причина се разделят.
Продължават да търсят, докато не намерят онзи,
с когото съдбата им е отредила да живеят.
Какво? Бу! Къде отиваш?
"Чакам те в Хонконг. Албърт."
Колко романтично!
Извинете, търся някакъв ресторант.
Бихте ли написали имената на няколко заведения? Благодаря.
- Тайвански бял боклук. - Не бъди такъв.
- Говориш английски? - Да, изненадан ли си?
- За първи път ли летиш? - Личи ли си?
Разбира се, че си личи. Хонконг е огромен, щя се загубиш.
Мога да те разведа. Манхатън Робърт. Познавам всички.
Попитай когото искаш. Бих казал, че съм известен.
Какво ще кажеш?
- Какво правиш? - Имаш ли близначка?
Извинявай за секунда.
"Гадже на гангстер изчезва."
- Добро утро, г-н Чан. - Подобно. Уолстрийт размърда ли се?
Да, "Лайън Фънд" взима заеми от междубанковия пазар.
Получават 20% лихва.
Може да се вдигне още до сутринта.
Поразпитайте. Вижте дали Лайън са продали фючърси на Никей.
Проверете дали йената се вдига.
Вижте дали договорът на Япония и САЩ за ВМС базата изтича скоро.
Ако всички отговори са "да", ще купя всички възможни акции.
Знаеш ли, че "Лайън Фънд" се управлява от двама нобелови лауреати?
Чудна формула, защо да се съмняваме?
Имам си причини.
Алчни са. Всичко е на хартия, нямат пари на ръка.
Време е да направим ход. Действайте и го направете.
ЧЕСТИТ РОЖДЕН ДЕН
Поръчай да изпратят на Кармен 100 рози. Сложи и тази картичка.
- Вие не скъсахте ли? - Останахме приятели.
Голямо момче си. Вземи да се задомиш скоро.
- Изключено е. - С всички тези жени?
- Много са красиви и елегантни. - Прекалено елегантни са за мен.
Погрижи се да познаеш подходящата, когато се появи.
Ще я позная.
Не ме чакай. Яж.
Тази бутилка е стигнала чак до Тайланд?
И ти дойде тук.
Пътувах до Хонконг. Романтично и мило.
- Но имам новини за теб. - Да?
- Подробност, която трябва да знаеш. - Каква?
Слушай.
- Лъжеш! - О, не, истина е.
- Ама честно? - Да, кълна се.
- Бележката е била до приятеля ти? - Бившия.
- Но защо? - Защото той ме изостави.
- Ти защо си гей? - Все едно имам избор.
- Ами, ти си красив мъж. - Вярно е, но какво от това?
Добре!
"Чакам те тук." Така ти е хрумнала идеята.
Избрах този апартамент заради билборда.
Съжалявам, ще ти се реванширам. Нали не страдаш от морска болест?
Красота!
Работата е приятна.
По телефона звучеше нервна. Какво е толкова спешно?
Нищо спешно няма. Просто ми липсваше. А аз на теб?
Седни, ще ти сипя нещо за пиене.
Кажи ми какво става.
Май трябва да си тръгваш.
Срамота! Излязал си с яхтата, а не си ми се обадил?
- И все пак ти дойде. - Пресата пише, че си с гаджето ми.
На всичко ли вярваш? Голямо дете си.
- Ти ми кажи така ли е. - Да.
Съревноваваш се с мен още откакто бяхме деца.
Чан, ела насам.
Чух, че се интересуваш от акциите ми.
Интересувам се от всякакви акции, не само твоите.
Със съдружниците ми държим контролния пакет.
- Няма да ми вземеш фирмата. - И защо не?
На моята яхта си с моето момиче.
Имаш ли предсмъртно желание?
Защо не заговориш по същество?
Смятам, че ми дължиш извинение.
Не е нужно да е пред тях. Обади ми се 5 мин. след като тръгна.
Пет минути. Имаш ли часовник?
Малката стрелка е на шест. Щом не работи, защо го носиш?
Харесвам диамантите. Истински са.
Момчета, наглеждайте го.
Ако не звънне до 5 мин., хвърлете го във водата.
Дайте му пояс. Не искам да се удави.
До скоро, шефе. Ще се видим.
Направи нещо за себе си. Обади му се и му се извини.
- Побързай, че имаш среща. - Сигурно искаш във водата.
Донеси пояса... Хайде.
- Не си падам. - Не се дърпай.
- Ето пояса. - Бързо, че ще се удави!
Ето го там!
Не мърдай.
Помогни му. Чан тръгна натам.
- Добре ли си? - Идеално.
Ще ти звънна.
Къде е той?
Не го виждам. Мяркаш ли го?
Добре ли си? Ще помогна на другите.
Хей, теб те познавам... Ето тук е!
Отзад е!
Помогни, давя се.
- Ето ти пояс. - Благодаря.
- Някой вижда ли го? - Не.
Дръжте!
Чакайте, ето го!
- Измъкна се! - Шефът даде инструкции.
Да го хвърлим във водата с пояс. Това и направихме.
Свършихме работа, сега да хапнем.
Благодаря ви.
- Добре ли сте? - Вие сте...
Аз съм Бу.
- Да не би да бягате? - Че защо не?
- От Виетнам ли? - Да, познахте.
- Колко души сте? - Само аз съм.
Добре, кой кара тогава?
- Ще ми помогнете ли? - Умирам от глад, гладна съм.
- Ами вие? - Не умирам от глад, но бих хапнал.
Да поговорим. Така ще забравим глада.
За какво?
За нещата, които обичате.
Музика, боулинг, коли, жени. Нищо ли?
Какво се смеете? Много скучно е.
Да говорим за това, които не обичате.
Не обичам любопитните.
Кажете вие какво не обичате.
Не ми харесва, че пораствам. Защото не мога да се сърдя.
- "Смърдя" ли се казахте? - Казах "сърдя".
Колкото повече растеш, толкова по-малко хора те харесват.
Какво обичате най-много?
Да се къпя, когато ми е топло. И чаша кафе, когато ставам.
Добре звучи.
- Звездите в Хонконг са разкошни. - Звездите в Хонконг ли?
Звездите навсякъде са красиви. Само трябва да се загледаш в тях.
Какво?
Падаща звезда! Според мама, трябва да пъхнеш ръце в джобовете
и да си пожелаеш нещо, за да се сбъдне. Жалко че нямам джобове.
Ето още една.
- Какво си пожелахте? - Няма да кажа. На лош късмет е.
Страшно сте любопитен, нали?
Много ми се спи.
Ч. Н. Чан
- Вижте, ето там! - Какво има?
Лодка! Лодка! Насам.
Няма рейсове, а и властите проверяват документите. Да ви хвърля ли?
Не. Само кажете къде съм. Ще се върна сама.
Тук никой не живее. На края на света сме, г-це...
- Казвам се Бу. - Буб ли?
- Виж, просто се качи. - Добре.
Чакай, не ти. Говорих на нея.
- Забелязах, че има само 2 седалки. - Да. Ето ти 20 долара.
Походи и намери такси или стопирай някоя яхта като мен.
Влез.
- Сам ли живееш тук? - Имам си иконом.
- Не можете да се разминете, а? - Сядай.
- Може ли да разгледам? - Естествено.
Гладна съм.
О, колко съм гладна!
- Търсиш ли нещо? - Храната за рибки.
Те не ядат, защото са виртуални рибки.
- Ела тук. Ето тук. - Защо са ти електронни рибки?
Не се налага да сменям водата.
- Ами ако спре токът? - Не съм се замислял.
С такова огромно жилище сигурно често каниш приятели.
- Аз нямам приятели. - Вероятно си самотен.
Сега какво?
Обичаш да се биеш, а?
Някои обичат голфа, други - конните надбягвания.
Аз обичам бокса и фитнеса.
- Какъв е този октопод? - Хайде, ела.
Това ще ти стане. Можеш да се преоблечеш там.
Там отзад.
Здравей, Бети. Викни ми такси.
След половин час? Чудесно.
Нямах предвид там. Зад огледалата има стая.
Уплаших се, че ще се загубя и няма да намеря изхода.
- Гладна ли си? - Умирам от глад.
- Тогава да хапнем. - Имаш ли китайски ориз?
Моля?
- Страхотна храна за вкъщи. - Често поръчвам от този ресторант.
- Чудна кухня, а не си готвиш? - Не обичам да цапам.
- Не ме зяпай, а яж. - Добре.
- Защо се усмихваш? - Харесва ми да те гледам.
- Богат ли си? - Май да.
- Как натрупа парите? - С боклук.
- Не, сериозно. - Купувам го и го продавам.
Стига глупости.
- Да имаш кока-кола? - Искаш ли сок? По-здравословно е.
Бу ли търсиш? Слезе с асансьора.
Всяка седмица пишат за приятеля ти.
Всеки път е с ново гадже.
Бих го нарекъл безразборен и несимпатичен.
Погледни. Да чуем една от бившите му.
"Не знае как да ме зарадва. Не ми говори мили неща.
И все пак, бих казала, че е романтичен.
Много е директен. Непрекъснато върти сделки.
И въпреки това е дете.
Пълен е с енергия. Радва се на новите неща.
Страшно твърдоглав е, щом реши нещо.
С него... се чувствам несигурно."
- И какво означава това? - Обича нови неща - нови момичета.
Скоро ще четем за теб.
Онези момичетата са подли. Чувствали са се несигурни.
- Обаче аз се чувствам сигурно. - Стига.
Хонконг е страшно скучно място.
- Ще се прибираш ли? - Не. Ч. Н. е забавен.
Още не си спала с него. Не можеш да се съблечеш пред него ей така.
- За такава ли ме мислиш? - А ти мислиш ли го за такъв?
Обича момичетата, преуспял е. Хрумна ми нещо, което засяга и теб.
Без мен.
- Моля те... - Друг път.
Кажете къде отиде дъщеря ви.
Бу намери една бутилка и замина за Хонконг
Ако Бу е в Хонконг, аз ще я намеря.
Проверихме химическия завод на Ло.
13% растеж за миналата година
Чистата печалба е 130 млн. долара. Цената на акциите е 30% по-висока
Да продължаваме ли?
Купихме 16% от компанията.
Ло и съдружници държат останалите 65% и отказват да продават.
Ако продължим да вдигаме цената, акциите много ще се оскъпят.
Продайте всичките ми акции.
Ако ги продадеш наведнъж, цената ще се срине.
Ако продаваме бавно, ще претърпим загуба.
Направете както ви казах.
- Искам среща с К. К. - Да, г-не.
- Кой е К. К.? - Шефът на отдел "Екология".
"Смятай се за мъртвец."
Надолу ли сте? Съжалявам, аз съм нагоре.
- Отивам при приятелка най-горе. - Това е най-горе.
- Така ли? А, да, тя е долу. - И как се казва?
Отивам на "сляпа среща"...
Хубав етаж. Наемът сигурно е висок.
- Кой ти нареди да пишеш тук? - Не ви разбрах.
Хей, вижте там!
Не мърдай, че ще я счупя.
Пуснете ме! Пуснете ме!
- Защо го направи? - Първо ме пуснете.
Страшен почерк, а?
Престанете! Не знам кунгфу, само нося нещо.
- За мен? - В задния джоб.
Голям бияч си, счупил си я. Ще се разправяш с адвоката ми.
Сега го прочети.
"Гадже на гангстер е изчезнало."
- Какво стана? - Мен ме остави, ще се оправя.
Питам за Ч. Н. Хвана ли се? Повярва ли, че съм онова момиче?
Кой знае? Ти смяташ ли, че ще се получи?
Разбира се, че да.
- Какво следва? - Викни дружките си...
В смисъл, приятелите си.
Много си загазила, момиче. Ще те накълцаме.
По-убедително... Въртиш глава обратно.
Гаджето ти е мафиотски бос. Нашият бос го мрази.
Нареди ни да ти нарежем лицето... Сега си ти.
Ако не вярваш, прочети вестниците.
Вече всички те издирват.
Подейства. Идва насам.
- Добре ли си? - Да. А ти?
- Това си ти! - Добре ли си?
Не знам кои са тези... Няма значение.
Какво ти става? Не си показвай лицето.
Много са добри за актьори.
Не се приближавай, ще те наръгам.
Пусни я, ще се самонаръгам.
Ти вече се поряза.
- Ще ви пожалим живота. - Да се изпаряваме оттук.
Не тръгвай след тях. Хайде, преди да дойдат ченгетата.
- Чий е този завод? - Спокойно, мой е.
- Защо е пълна с боклуци? - Казах, че ги купувам.
- Струва много пари. - Трябва да кажа на гаджето си.
Първо ми обясни, че си беглец.
Сега се оказваш гадже на тайвански мафиотски бос.
- Наистина ли си? - Да. Опасна спътница съм.
- Страх ли те е? - Никога не ме е страх.
Не те е страх, че гаджето ми ще те убие?
Как така стана гадже на гангстер?
До нас има полицейско управление.
Един ден видях плакатите "търси се".
Един от издирваните имаше прекрасни вежди и очи.
Всеки ден гледах тези очи. Беше любов от пръв поглед.
- После какво стана? - Открих адреса му. Сега сме заедно.
Какво ти хареса у него?
Много е стилен и е голям танцьор.
Много романтично.
- Танците са романтични? - Както ти си романтичен.
Аз мога да танцувам.
- Така ли? - Да.
Можеш ли танго?
Да.
Скучен си! Не знаеш ли модерни танци?
- Знам един. - Сериозно? Дай да видим.
- Да не се уплашиш? - Не се надявай.
Ръцете тук... Сега скочи.
Започваме.
- Много добре. - Още.
- Не ти ли омръзна? - Не, забавен си.
Само се дръж здраво. Не се пускай.
Скоростта се увеличава. Готова ли си?
Хвани ме за врата и скочи.
Борсата затвори.
Много падна. Акциите ни отнесоха удар от 29%. Затвориха на 6,50.
- Каква е загубата в активи? - 10 млн., плюс-минус малко.
Защото Чен прави дъмпинг акциите ни?
Ами разследването ни?
Дори Чен да иска контрола, не може да се отърве от нас.
Защо разпродава, като купува толкова скъпо?
Няма смисъл. Какво става?
Това е номер. Какво е намислил?
- Какво е станало? - Приклещихме Чан.
- Той пострада ли? - Не, няма и драскотина.
Олекна ми. Ако нещо беше станало, щях да обвинявам себе си.
Ако някой от вас бе пострадал, щях да бъда съсипан.
- Вече чувствам вина. - Идеята беше на баща ти.
Баща ми ли? Къде му е акълът?
Да напада най-добрия ми приятел. Защо не го застреля в гръб?
- Със спусъка ще е по-бързо. - А, снайперист.
Шегувам се. Тъпо е. Сами трябва да го издухате.
Мъдро, шефе.
Разбрах те.
Ще наемем боец. По-силен от Чан.
И по-дребен. Някой от чужбина.
Който той не познава. Ще бъде посрамен.
Не знаете ли този жест? "Чупката, да ви няма!"
Объркващо.
- Виждал ли си това момиче? - Да.
- Това е Мери. - Мери ли?
- Ме е Мери, а Бъни. - Не е Бъни...
Ще ти покажа къде е.
- Сложи си очилата. - С къса коса е.
- Какво ми каза? - Да си сложиш очилата.
Трябва да тръгвам.
О, Господи! Какво прави този?
Това нямаше да стане, ако му бях показал къде е Бъни.
Албърт ли?
Като ангел съм.
Да? Какво желаете?
- Какво... Престанете! - Къде е тя?
- Пуснете ме! - Веднага ми кажи.
Къде е моята Бу? Какво си й сторил?
Къде я отведе? С Бу бяхме сгодени.
- Какво е това? - Извинявай.
Това момиче е толкова красиво, че заслужава специални ефекти.
- Прекрасна си. - Зная.
Ще го пием ли?
Да, реколта '82.
Има и още нещо. Вкусът ми разкри и друго.
Лозарят е роден през 1960 г.
Да поръчаме.
Нека аз.
Имате ли китайски ориз?
- Шегичка. - Притеснихте ме.
Винаги ли ядеш с толкова много наблюдатели?
Кажи им да си вървят.
Извинете.
- Защо сме само ние? - Купих ресторанта.
Значи няма да видя звезди! Без знаменитости е скучно.
Защо мразиш тълпите? И те са хора. Наистина ли нямаш приятели?
Но имам врагове.
Защо направи дъмпинг и свали цената на фирмата ми?
В момента вечерям. Ще ти звънна по-късно.
Кажи защо? Губя пари, а и ти не си цъфнал и вързал.
Вървете си. Ресторантът е затворен.
- Изглеждате умен човек. - Не се лъжете.
Сигурно имате много време. Използвайте го да спасите фирмата.
- И напуснете веднага. - Кажете ми коя сте.
Аз съм посетител, отвратен от поведението ви.
Вечеряме на спокойствие, а вие ни пречите
- Да поговорим. - Вече говорихме.
Отвън.
Кога ще го запомните? Този жест значи "последвай ме".
Объркващо.
Харесва ми как се държиш.
Нищо особено. Нали съм била сред гангстери...
Трябва да отидеш ли?
Да, но ще се върна. Извинявай.
Пази се.
Пази си гърба.
Разбрах се с шефа ви. Може да затворите и паркинга.
После си тръгвайте.
Ние ще се позабавляваме. Спокойно, ще платя сметката.
Чухте г-н Ло. Чупката!
Г-н Чан, забавлявайте се.
Хауи, какво става тук?
Искам да те запозная с един човек. Поканих го от чужбина.
Дами и господа - Алан!
Алан е непобедим в най-тежката категория.
Алан ще се бие срещу теб от мое име.
Защо да не се бия с теб? С него не сме в една категория.
- По-висок съм. - Точно затова.
Ако те победи по-нисък, ще бъде голям срам за теб.
Държиш се като хлапак.
Нямате избор.
- Искате ли ръкавици? - Да не мислиш, че е уличен побойник?
- Не искам да умре. - С ръкавици няма да боли.
Нима? Нека теб удари, после ми кажи дали боли.
Бийте се с мен истински. Но без мръсни номера.
Разправят, че сте голям майстор... Елате ми.
Няма да те пуснат без да се биеш.
Изпросихте си го.
- Готов ли сте? - Разбира се.
- Алан пада. - Не, само го проучва.
Проверява колко силно удря.
- Защо сменя ръкавиците? - Дава преимущество на Ч. Н.
Защото ударите му са слаби.
Дойдох отдалече. Не искам да свършва бързо.
Всеки боксьор се бие по свой ритъм. Това определя движението на краката.
Ч. Н. няма ритъм. В краката е като спънат.
- Вижте ритъма на Алан. - Говориш като експерт.
Защо не се боксираш?
Преди се боксирах с Ч. Н., но вечно губех.
Реших да стана коментатор.
- По ли ти харесва от бокса? - Като говоря, съм неуязвим.
На ринга не съм като вас... Не ставам за нищо.
Ч. Н. беше брилянтен. Но какво стана?
Други неща са му на главата, например акциите. Ще загуби.
Ч. Н. изглежда объркан. Затова ще загуби.
Добър удар... Но доста слаб.
Добре ли сте?
Вие печелите.
- Заслужаваш си го. Ние печелим! - Дай да го наритаме.
Шефе, какво ще кажеш?
Колко пъти да повтарям? Истинският мъж се бие честно.
Дали е доблестно да сриташ паднал човек?
Добър сте.
Тръгваме си.
Свърших работа. Добър е.
Добре ли си? Нали не пострада много?
Сигурно си доволен, че загубих.
Може да изглеждам така, но не съм.
Искаш ли да се обадиш на някого?
Остави.
Обади ми се. Всичко хубаво.
- Не си си тръгнала? - Каза да те изчакам.
Дойдох да те търся.
- Те си послужиха с измама. - Не, бих се само с един. Загубих.
Значи си загубил. Ще го преживееш.
Шегувам се. Просто тренирай и когато си готов, ще ги победиш.
Да, трябва да тренирам, но не за да бия разни хора.
- Защо тогава? - За здраво тяло и остър ум.
- Отдавна не съм тренирал. - Жалко за огромната спортна зала.
- Само за фасада ли е? - Мразя да тренирам сам.
Добре, аз ще тренирам с теб.
- Защо си толкова мила? - Защото си богат.
Хубав си, като се смееш. А изглеждаше съсипан и тъжен.
Може би затова загуби. Виждаш ли? Хубаво се смееш.
Знаеш ли? Нямаш нужда от грим и скъпи дрехи.
Утре можеш ли да си вземеш отпуск? Кажи "да".
- Първо, кажи какво ще правим. - Кажи "да".
- Добре. Какво ще правим? - Ще се забавляваме.
- Влюбени ли сме? - А?
- Много ми харесваш. - Аз съм влюбена, а ти?
Чакам отговор. Така трябва да бъде.
Можеш да ми кажеш,
с три думи... или по-малко.
Обичам те... Не те обичам.
Кога се върна? Какво има сега?
Объркана съм. Май съм влюбена.
Любовта е само илюзия. Измислица, а не истина.
Любовта е като щастлив сън, превърнал се в грозен кошмар.
Албърт, страшно ме вдъхновяваш.
- Имам новини за теб. - Какви?
- Приятелят ти Луис е тук. - Какво?
Опита се да ме удуши. За щастие, бях достатъчно силен.
Оттогава е пиян.
- Много го разстроих. - Говорим за любов, не съжаление.
Колкото си по-лоша с него, толкова е по-добре без теб.
Докато не разбереш чувствата си към Чан, по-добре да не те вижда.
Добро утро. Едно "Блъди мери"?
- Пусни ме. - Къде отиваш?
- В кухнята. - Не! Не отивай.
- Искам, искам... - Какво търсиш?
- Тирбушон. - Ще ти донеса чаша.
- Ето ти две. - Как ще го отворя?
- Бу, това е лудост. - Добре, ще кажа истината на Чан.
Ако сега му кажеш, край. Ще потърси друго момиче.
Грешиш. Ч. Н. не е такъв.
Взе един ден отпуск, за да е с мен. И беше съвършено.
Без него ми е тъжно денем и нощем. Аз съм само за него.
Обичам го и той ме обича.
Наистина ми звучи като любов.
- Какво искаш? - Саке.
- Не си изпил виното. - Искам саке, искам саке!
Не си отивай.
О, извинявай. Благодаря.
Ето ти.
- Искаш ли да попееш с мен? - Да не мислиш, че сме в караоке бар?
Да пийнем саке. За Бу.
- Много е. - Искаш още? Момент.
- За мое здраве. - Полека, ще се наковеш.
Е, до дъно.
Трябва да поспиш.
Тя е при мен. Жива и здрава е.
Да, можете да поговорите.
- Това е Бу. Глория е приятелка. - А, вие сте новата ми двойничка.
Разбирам.
Само затова си мислел, нали?
- Ти ме излъга. - Обаче ти започна.
Ти ме обичаше и аз отвърнах.
И това ли беше лъжа? Или беше истинско?
Щастието ни бе истинско. Щом харесваш Хонконг, остани.
Защо съм тук? За да бъда едно от момичетата?
В бележката от бутилката пишеше да дойда в Хонконг.
Реших, че приказката се е сбъднала.
Но ти промени края.
Получихме важна информация.
Правителството е приело закон, забраняващ стериопора.
Акциите на Ло паднаха драстично. Безполезно е.
Всички акционери продадоха книжата си. Ти си знаел за закона.
Защо не ни информира?
- Беше въпрос на време. - Проектът очаква решението ти.
Това е всичко.
- Какво има? - Добре съм.
Какво?
За теб е.
"Нищо не променя мъжа, като любовта.
Защото се запътва наникъде. И все пак надалеч."
- Какво означава? - Наникъде, но далеч.
- Да, чух те. Какво значи? - Не знам.
От много време сме заедно, но не съм те виждал такъв.
Край на боклуците. Вземи да се устремиш напред.
- Остави ме. - Продължи напред.
- Чупката. - Бъди силен.
Не искам да те слушам повече.
Добре, разбирам от намеци. Не е нужно да повтаряш.
- Как влязохте тук? - С взлом.
Повикай полицията.
- Няма да ми позволят. - Обзалагам се, че ще ти позволят.
- Нали ти казах? - Хайде, махайте се.
Ти разсипа живота на шефа ни. Останахме без работа.
И ти си виновен за това!
Г-н Чан... Чух, че пак тренирате.
- Да, но не заради вас. - Реванш?
- Ло ли ви праща? - Той е разорен. Не е заради пари.
- Не сега. - Нямате избор.
- Обичате да се биете, нали? - Само с най-добрите.
- Пак се почва. Мразя тази част. - Не разбирате от бокс, нали?
Знаете ли защо правят това?
Добре.
- Правила? - Без правила.
Може всичко, но без мръсотии.
Вие обичате бялото.
- Сигурен ли сте? - Сигурен съм.
Добре сте тренирал.
Чакай, чакай...
Какво има?
- Може ли да питам дали е добре? - Щом държиш.
Добре ли си?
Той е добре.
Майстор си.
"Просто се усмихни."
Хубав си, когато се усмихваш. А изглеждаше съсипан и тъжен.
Затова и загуби. Виждаш ли? Хубаво се усмихваш.
Готов ли си?
Без нерви, бъди щастлив.
Да потанцуваме.
Хайде! Изправи се!
Г-не, добре ли сте? Ставайте!
Зле ли пострада?
- Нищо ми няма. - Успя. Спечели!
- Загубих. - Защо?
Ако бях в категорията му, щеше лесно да спечели.
Виж дали е наред.
- Защо миришеш на бензин? - Шефът ще пали завода.
Отлично.
Ще ни арестуват за палеж, ако сме тук.
- Това е опасно. Шефе внимателно. - Спокойно.
Ако ме хванат, отивам в пандиза.
- Изкара ли всички навън? - Няма жива душа.
Предай това на баща ми. Кажи му, че много го обичам.
Това е за Ч. Н. Кажи му, че много го мразя.
А това е за властите. Поемам вината за пожара.
Нима? Вие ще сте в затвора, а не аз?
И аз няма да ходя там. Отдръпни се.
- Ще изгоря завода ти! - Недей, шефе!
Изгорих си очите. И без това ще умра.
Какво като не виждам? Мери, обичам те!
- Хауи, какво правиш тук? - Ч. Н., ти си виновен за всичко.
Прекали. Баща ми ме изрита от Съвета на директорите.
Вече нямам нищо. Нищо!
- Ами ние? - Какво ще правим без вас?
Млъкнете!
- По-топла ли? - Да.
- Добре ли е? - Да.
Още ли не виждаш?
Ти си добър човек. По-добър от мен.
Стериопорът е смърт за природата. Затова исках да те спра.
Можем да сме партньори. Ще работим заедно.
Ще открием рециклиращ център.
Защо правиш това?
Когато учихме заедно, ти имаше по-високи оценки.
Винаги си бил по-силен. Беше с момичетата, които харесвах.
Но ги виждаше само по веднъж. Мразех те.
- И аз те мразех. - Защо?
Заради смеха. Заради богатството ти.
Разполагаше с всичко, а аз трябваше да се боря.
Най те мразя затова, че открадна любовта на живота ми - Керъл.
Това беше във втори клас! Керъл?!
Чух, че се е омъжила за - как му беше името...
- Боб. Не! Фред. - Фред!
Идиот от класа. Беше адски тъп.
След толкова години, никой от нас не е намерил момиче,
което да обича истински.
- Нали каза: "Обичам Мери"? - Ти си луд.
Чакай малко. Нали беше сгоден? Какво стана с нея?
Не говори за нея. Настръхвам.
Но Мери беше страхотна. Много весело ни беше.
По цял ден. Трябва да я чуеш как се смее.
Беше невероятно.
Де да можех да върна времето!
Тя се премести, когато развалих годежа.
Не знам къде е отишла. Така и не я открих.
Какво ти става?
- Ще я намеря. - Мери ли? Дори не я познаваш!
Хей, Бу, липсваше ми.
Как си?
Какво? Върни се! Бу!
"Липсваш ми. Ч. Н."
Какво желаеш?
Върви си, не си желан тук.
- Ти нарани Бу. - Не е така.
Преди се смееше. Сега е тъжна заради теб. Ти отне усмивката й.
И мен ме мъчи тъга. Така не е хубаво, нещата се объркаха.
- Какво й направи? - Нищо не съм й сторил.
Тогава защо е такава? Остави я на мира.
- Върви си или ще те пребия! - По-спокойно.
Добре го чу. Махай се!
Предупредих те. Внимавай!
Всичко ще е наред.
Ще седна тук. Само опитай да преминеш.
Виж баща си. Той е кралят.
Добре ли сте, г-не? Нека ви помогна.
- Боли ли те гърбът? - Тя не желае да говори с теб.
- Нека говоря с нея. - Какво ще й кажеш?
- Бу, слушай, аз... - Престани!
- Бу. - Млъкни!
- Бу. - Казах: "млъкни!"
Бу.
- Май не ме чуваш. - Убий ме или ми дай да говоря с нея.
Искаш да говориш ли? Ела с мен.
Сега или никога. Е? Говори!
- Остави ги. - Искам да чуя какво ще й каже.
Защо дойде тук?
- Забрави си дрехите у нас. - Имам и други.
Знам, че обичаш китайски ориз. Изстинал е, притопли го.
Мислиш, че оризът и дрехите ще изгладят нещата?
Това не е всичко.
- Във всяка бутилка има бележка. - Нима? Какво си написал?
Аз те обичам. Тъгувам по теб. Всичко е с три думи.
И ме заболя ръката.
Защо е всичко това?
Ако пъхнеш по 1000 долара, ще привлечеш вниманието ми.
Кажи на глас, че ме обичаш.
- Добре, обичам те. - Кога ме заобича?
Когато претършува портфейла ми.
Онази нощ, когато видяхме метеорита, какво си пожела?
То вече се сбъдна.
Защо плачеш?
- Остави ги. - Хей, Дон Жуан, целуни я!
Не стой като изтукан. Целуни я!
Всичко е наред.
Виж там.
Всички момичета ли са така хубави?
Не го казвай! Ще те запозная с един приятел. Той живее тук.
Къде?