- На кого? -Роберт Моор.
Мирише пикантно.
- Какво правите тук? - Да ти задам един въпрос, Боби.
И въпросът е?
Защо беше толкова глупав и остави отпечатъци навсякъде?
- Моят отговор е - от паника. - Аз преподавам паника, помниш?
Очевидно, аз не планувах нещата да се развият по този начин, Пол.
Мога ли да те наричам Пол? Толкова приятно бе твоето Боби.
Ние все още се опитваме да се надхитрим.
Очевидно, аз не мога да излъжа, че не знам нищо за това.
За съжаление, обаче не мога да кажа и истината.
Мълчание няма да ти спаси кожата.
Вече съм загазил, така ли?
Имаш предвид касетите със секс?
Ти си добър.
Страхотен въпрос. Всякакъв отговор би ме уличил.
Така че да спрем с глупостите. С мен почти е свършено.
Дай ми един довод защо Лиз да бъде унищожена заедно с мен?
Можеш ли? Аз не мога, Пол.
Гледах ви двамата на една от касетите й.
Не вярвам. Блъфирането е последното средство на слабия.
Няма да ти помогна да унищожиш това момиче. Спри до тук.
Аз съм всичко, което имаш.
- Грешка отново.Здравей, Капитане! - Здравей.
Капитан Гудсън е моят адвокат.
- Каквото искате да му кажете... - ...ще го кажа на него.
- Не можете да пресирате клиента ми. - Ти си арестуван, Боби.
Неправомерно държание с офицер, изопачаване на фактите,
конспирация, лъжесвидетелство.
А вие сте близо до несъобразяване с процедурни правила.
- Как мога да Ви помогна, мадам? - Искам да погледна отново.
Щеше ли чантата с дрехите на жертвата
да бъде прибрана от убиеца, или от трето лице?
- Файв Чарли, чувашли? - Файв Чарли слуша.
Може би тя е била тук за тайно рандеву.
Любовна среща...
Може би въображаемото изнасилване е било част от това.
Знаем, че е имала слабост към сексуалните игри.
Дали е избрала публично място, защото в него има елемент на...
Дръж тая кучка долу!
Това е армия, така че кажи на Бренер да не закача братята си.
Следовател по изнасилвания, а? Искаш да знаеш как се чувства?
Може и да те направи по-добра работата ти.
Номер пет.
- Този път си имаш полковник? - Млъкни, Елкинс!
Действал си като неин тъпкач, нали?
Елизабет, която аз срещнах, не беше жената на касетата.
Има пряка връзка, нали?
Ноктите ли ще се опитваш да ми извадиш?
Какво стана втората година в колежа?
Убиец, или съучастник! И в двата случая си изгорял.
Никой няма да ти даде гаранция.
Беше ужасно.
Беше ужасно. Продължавай.
- Тя те измами, излъга - какво? - По-лошо.
- Наркотици? - По-лошо.
Изнасилване.
- По-лошо. - Какво може да е по-лошо от това?
Когато откриеш това, ще знаеш всичко.
Кажи ми какво, по дяволите, се случи, Бил?
Било му заповядано да напусне поста, но няма запис от обаждане.
- Аз няма да оставя това до тук. - Потеглям, обади ми се по-късно.
- Тя е добре. - Кой го направи?
Глупак! Сваляй уличаващите бижута преди атака.
За какво говориш? Аз бях в ""О"" клуба цяла нощ.
Тя е луда и ти също.
Съжалявам. Днес не може да се намери добър стерофом..
Да сменим темата. Какво знаеш за Капитан Кембъл?
Тя беше изнасилена и убита. Знаеш какво е това.
Жена, която си променя мнението след това.
Би ли окачествил отношенията си с нея като интимни?
- В смисъл - дали съм спал с нея? - Да, това имам предвид.
Да.
За мен това беше спортно чукане. Не мислех, че тя ще му каже.
Тя, кучката, казваше на Генерала. Тя беше смахната.
- Те бяха ли близки с Генерала? - Не. Ти харесваш ли баща си?
Баща ми беше пияница и играч и аз го боготворях.
Мисля, че казах достатъчно неща.
Ако ни сътрудничиш, може и да не те включа в доклада.
След Елизабет, Генералът има шанс да си разчисти сметките.
А аз ще мога да напусна.
Може да успея да спася брака си.
Страхотно, има г-жа Елби! И какво прави тя освен да се буди и пищи?
- Какви сметки да разчисти? - Аз съм свършен, ако говоря с теб.
Ще те подведа под отговорност за нападение на следовател.
Да видиш как ще ти харесат 40 години спортно чукане в затвора.
Хайде-де, давай!
- Хайде, мамка ти! Ще те попитам още веднъж.
- Какви сметки да разчисти? - Добре, добре.
Когато беше жива,
той не можеше да я закачи за нищо без да се посрами.
Той не можеше да закачи и никой от нас,
защото знаеше, че тя ще вдигне врява.
Що за положение! Генералската дъщеря спи с целия му състав.
- С всички. Или - с повечето! - Ами сина на шерифа?
Не. Това беше просто за показ.
Нейният военен ""влак"" минаваше през генералския щаб.
Военният съдия и хора като мен - на ключови позиции.
Ами Полковник Фоулър?
Той веднъж ми каза, че знае за всичко това.
И че аз съм част от проблема. Искаше да каже, че той не е.
- Какво мислиш за това? - Мисля, че беше лудост.
Елизабет веднъж ми каза,
че провежда експеримент относно психологическата война.
И че врагът е татето.
- Добре ли си? - По-добре.
Разбирам. Повечето са женени, а това е мотив за съдебно дело...
С тях е свършено. Но това е и мотив за убийство.
- Списъкът на заподозрените расте. - Знаем кои са хората на касетите.
Да, група идиоти, готови да рискуват всичко за парче плът.
Извинявай, щом стъпя на базата, алфа поведението ми се възбужда.
- И после си запалваш газовете? - Може би, след като видим още нещо.
Къде е той?
- Бил, къде е Моор? - Беше освободен.
- С ограничени права. - По чия заповед?
Моя. Изглеждаше като в прединфарктно състояние.
Той е заподозрян в убийство. Неговите отпечатъци са навсякъде.
Ти не ни предупреди. Той беше вътре за неправомерно държание.
Нямах избор.
Моор?
Аз влизам.
О, господи!
Химическите проби от Кембъл не показват следи от изнасилване.
- Какво мислиш за това? - Възможно самоубийство.
Рани от близък контакт... и аз не се хващам.
Ще проверя ръцете му за остатъци от барут.
Ще те уведомя, ако открия нещо несъстоятелно.
Полковник Кент!
Знаеше ли за извънучебната дейност на Капитан Кембъл?
- Какво искаш да кажеш? - Ти знаеш какво искам да кажа.
Имаше слухове, но аз винаги съм ги вземал за фалшиво бравадо.
Войниците се хвалят.
Имаше и нещо друго към това.
Г-н Бренер.
Трябва да говорите с Генерала за официалното съобщение.
- За какво говорите? - Моор изпитваше чувство за вина.
Трябва да свършим. С изявление за самоубийството на Моор.
Вие не разбирате. Това е мое разледване и още не е приключило.
Кой, по дяволите, мислите че сте? Всичко е свършено. Свършено е.
- По-добре мислете за кариерата си! - По-добре Вие мислете за Вашата!
Вие командвахте една лунатична база. Искате да се месите и сега?
Хайде да видим какво ще стане!
Вече сте предупреден.
Движение!
Какво правиш тук, Ярдли?
Не трябва ли да си навън да натискаш шарения народ?
Чакай ме в колата, искам да говоря с него.
Твоят син Уес, трябва да говорим с него.
Той е бил свързан с жертвата, но ти пропусна да споменеш това.
Той е бил дежурен, по това време.
Имаме записи от неговите радио-обаждания.
Все едно, Ще го потърсим.
- Лека нощ! - Задник такъв!
- Какво е това? - Боговете ти се усмихват.
Психо-докладът на Уест Пойнт и страници от медицинското й досие.
- Какво се казва там? - Че отиваме в Уест Пойнт.
Да?
- Бренер и Сънхил, сър. - Влизайте!
И говорете високо. Най-ужасното, което доктор може да загуби.
Трудно чувам какво ми казват пациентите. Но като знаем какви са,
това е може би благословение.
Как предпочитате да Ви наричаме - Полковник или Доктор?
Доналд. И предполагам не сте тук за глупости.
Не, сър. За което говорихме по телефона.
И аз казах, че не мога да говоря за Кап. Кембъл. Нищо не се е изменило.
- Вие бяхте неин психиатър? - И доста лош, при това.
Тя дойде при Вас в края на втората година.
- Беше в сериозна депресия. - Отново ли е в криза?
- Не сега. - Това е добре.
Тя е твърде млада, за да умре.
Тя е удушена, сър. След инсценирано изнасилване.
По дяволите! По дяволите!
Аз не можах да й помогна.
Опитах, но не можах изцяло да я предразположа да ми се довери.
Но още не мога да говоря за нея.
Не, не можете.
- Но сте разгневен, да? - Естествено.
Понякога когато аз съм разгневена, говоря на себе си на глас.
Вие не правите ли понякога това, нещо като тирада.
Да, понякога.
Ако започвахте тирадата си и бяхме някъде в околностите...
- Свободна страна. - Взехте ми мисълта.
Тя ""подпалваше"" всяко място.
Първа тук.
Адски хубава. Надминава повечето от мъжете в занятията.
В края на втората й година тук
имаше масивно нощно занятие.
Може би включваше хиляди войници.
Лизи се оказва отделена от групата.
Изведнъж се намира заобиколена от около шестима мъже.
Ужасно тъмна нощ. Не само не познава мъжете,
но те са били в пълно бойно снаряжение.
Изнасилват я до смърт. Изнасилат я цяла нощ.
На смени.
Разсъбличат я.
Разчекват я.
Приковават я с клинове за палатка. Отвратително нещо.
Заплашват я с убийство, ако проговори.
Връзват бельото й около врата й.
Лизи влезе в болница. Бе лекувана от венерическо заболяване.
и срещу забременяване.
Когато аз отидох при нея, тя вече беше затворена дълбоко в себе си.
- И никога не ме допусна близо. - Кои бяха те? Трябва ми име.
Не. Това е медицинска етика.
Аз трябва да свърша тук. Не знам вие какво ще правите...
По-добре отидете в кабинета ми. Ключът е под изтривалката.
В папката й има бележка с едно мъжко име.
Може да ви е полезно. Както решите. Свободна страна.
Съжалявам, че не можах да помогна.
Вече кацаме във Форт Бенинг, мадам.
Сега, командос, тръгвай!
Жена в помещението!
- Капитан Брансфорд? - Това би трябвало да съм аз.
Какво мога да сторя за теб, сладур? Или по-добре - ти за мен?
Трябва, миличък, да помолиш останалите да ни извинят.
Да, това което виждаш е карта на Следствения Отдел.
Изглежда избрах погрешната сладка жена.
Аз съм Сара Сънхил. Следовател по изнасилвания.
Трябва да говорим за Елизабет Кембъл.
Лиз и аз бяхме състуденти в Уест Пойнт.
Аз имам само един въпрос: Колко си уплашен в момента?
Извинете, г-це Сънхил, не е ли възможно да сте сбъркали адреса?
Сърцето ти бие ускорено. Имаш ""топка"" в гърлото.
- Мисля, че това е достатъчно. - Я, седни обратно долу!
Знам, че ти не си бил лидерът.
- Не разбирам за какво говорите. -Твърде си слаб, за да си ти.
Ти си просто едно момче залагащо на усмивката и чара си.
- Ти не ставаш за такъв главатар. - Това е добре да се знае.
Елизабет бе убита преди 36 часа.
Прикована с клинове за палатка и удушена.
Ще те попитам още веднъж:
Колко си уплашен в момента?
- Аз бях тук, мадам. - Но си бил там за изнасилването.
- Не можете да докажете нищо. - Според лекарските бележки - мога.
Да, аз отидох при Слезингер.
И му разказах история, която бях чул.
Това казват неговите бележки. Просто една история.
Чужда история. И толкова. Ясно?
- Какво е това? - На какво прилича?
Прилича на бельо. Дамско бельо.
Удивителни научни открития през последните години, Капитане.
В някои сфери е направо невероятно.
- Щом ти го казваш. - Като ДНК.
Щом се установи, остава завинаги.
Но ти вероятно си знаел всичко това.
Това е нейно, нали?
Аз се опитах да ги спра.
Направих всичко възможно. Но те я мразеха.
Мразеха я страшно.
Мразеха я, че бе по-умна от тях, за това че клякаше, за да пикае.
Опитах се да я спася, но не успях да ги накарам да спрат.
Кои бяха останалите?
Това беше моят отряд.
Имената им са в годишника. Лиз беше мой приятел.
Благодаря за съдействието. Някой от Следствения ще се обади.
Какво правиш? Ами ДНК?
Каква ДНК? Купих това преди един час.
До скоро, сладур.
- Това е точна идентификация? - Това е частичен отпечатък.
Но е със сигурност на Фоулър и е непосредствено до трупа.
Имаме само днешния ден, после федералните ще плъзнат...
- Виж, аз съм затрупан с работа. - Само искам да ти благодаря.
За това, че беше оставил медицинската справка в колата.
- Той ли те бе инструктирал така? - Не с такова многословие.
Аз знаех желанията му. Да се помогне. Знаеш колко я обичаше.
- Не толкова, колкото обичаше теб. - Какво искаш да кажеш?
Начинът, по който ти дойде оная нощ, грижата да приготви вечеря.
- Какво планираш да направиш? - Изобщо нищо.
Освен да ти кажа, че съжалявам и да те помоля за помощ.
- За какво по-специално? - Възстановката на изнасилването.
- Предполагам, че е така. - Идея на Моор ли беше?
- Да се пречисти от миналото си? - Господи, не. Тя го измисли.
- Той не можа да я разубеди. - Чувстваше се така зле, че се уби?
И двамата знаем, че това не е станало така.
И тук те се омотаха, тези, които са го направили.
Те не знаеха за Боб и мен.
Боб никога нямаше да се самоубие.
Тези типове не разбират това.
Сърдечните работи са далеч над тях.
Добре, той инсценира това. Завърза я, съблече я?
И трябваше да извика генерала, да му пусне касетата.
Касетата?
Генерале... Бренер.
Пол, заповядайте!
Само да Ви кажа довиждане, сър. Заминавам утре.
Аз също заминавам утре. Да закарам Елизабет в Мичиган.
Да бъде погребана до майка си.
Благодаря Ви за всичко.
Разбирам, че не сте се отказали от политиката, сър.
Още не съм решил. Ще видим.
Когато ми благодарихте, исках да кажа,
че аз всъщност не направих нищо.
Нищо правилно. Направих много грешки.
Вие не сте отговорен за смъртта на Моор. Следвахте инстинкта си.
Бих искал да поговорим за това, сър.
- Знаем, че Моор е извършителят. - Значи сме на едно мнение.
Но ако не е била една кола три пъти, а три различни?
Какво значение има това, след като Моор е мъртъв.
Кара ме да си мисля за дъщери Ви и за това какво тя мислеше.
"" Забиваме го в мозъците на хората"" ми каза тя.
Благодаря Ви, Бренер. Можете да си отивате.
- Разкажете ми за изнасилването. - Тя не бе изнасилена.
Беше направено да изглежда така.
Изнасилването в Уест Пойнт.
То бе пазено секретно за доброто на Академията.
И на Армията. Така беше най-добре и за Елизабет.
- Вие бихте в Германия. - Берлин. Бях изпратен там.
- Дойдох веднага, щом разбрах. - Отидохте там направо от летището
- Разбира се. - Никакви срещи преди това?
- Г-н Бренер е добре информиран. - От нейната психо-справка, сър.
Това не стана по този начин.
Джордж, той е прав. Срещата стана преди това.
Беше преди седем години. Подробностите се объркват.
Това бе само кратка среща в един хотел наблизо.
Генерал Соненберг. Той много ми съчувстваше.
Искам справедливост за дъщеря си.
Бих дал всичко това никога да не бе се случвало. Но се случи.
Казвам Ви реално как стоят нещата. Ние никога няма да ги хванем.
Но всички сме убедени, че смесена Академия с жени е необходима.
По-добре едно необявено, неосъдено изнасилване,
отколкото да разклатим основите на Уест Пойнт.
Да се заподозрят хиляда войника, в нещо което не всички са извършили...
Това, което трябва да направим, е да убедим дъщеря Ви,
че за нея, за Академията, армията и каузата за равенство
ще бъде най-добре, ако тя просто забрави случилото се.
Такива са времената, в които живеем, Джо.
Той беше прав. Ако това бе обявено,
то завинаги щеше да навреди на каузата на жените в армията.
- Щеше да разруши Уест Пойнт. - Това ли казахте на Елизабет?
Не така многословно.
Тя не бе в състояние да разбере това тогава.
Аз просто се опитах да й кажа, че я обичам.
Аз я обичах много.
Татко те обича. И е толкова горд с теб.
Почивай си сега. Опитай се да не мислиш повече за това.
Чуй ме, аз желая само това, което е за твое добро.
Вярвай ми. Вярваш ли ми? Както винаги?
Тогава не мисли за това никога повече.
Знам. Ужасно е. Страшно нещо.
Но мислейки за него, няма да помогне.
Затвори очи!
Това никога не се е случвало.
Нищо такова никога не е ставало.
Не беше най-приятният момент.
Вие просто правехте това, което казахте - предпазвахте я.
Направих това, което бе необходимо.
Това, което мислех, че е в полза на всички въвлечени.
Нищо друго не можеше да се направи. Нямаше да ги хванат.
- Заповядайте, сър! - Какво е това?
Имената на извършителите, намерени със минимални усилия.
- Чудесно! - Всеки ще получи по 20 години.
- А сега, по-добре тръгвайте! - Добре.
Ще се занимаем с телефонното обаждане утре преди полета.
Какво обаждане?
Имам основание да вярвам, че Моор Ви се е обаждал тая нощ.
И по каква причина?
Мисля, че цялата идея за възстановката е на Елизабет.
Вие се насочвахте към политиката. Мислела е, че е последният й шанс.
Тя е накарала Моор да я постави в същото положение, както преди.
Тя е искала да видите, това което някога Вие скрихте.
- Такова нещо не се е случвало. - Подарък от адвоката на Моор.
Татко, това е Елизабет. Трябва да разговарям нещо спешно с теб.
Ела да се срещнем на хълма не по-късно от 03.30.
Имам отговор на твоя ултиматум.
Не може да се спори със запис. Вероятно, това е било част от плана.
Какво иска да каже тя с това "'ултиматум""?
Аз й дадох две възможности -
или да напусне поста си, или да започне терапия.
Ако тя отхвърлеше и двете, аз щях да инструктирам военния съдия
да я подведе под отговорност.
- Това може да Ви се струва ужасно. - Вие отидохте до хълма.
Разбира се. Аз очаквах отговор.
Ето отговорът на твоя проклет ултиматум.
Виждаш ли какво ми бяха направили те? Виждаш ли?
Не се обръщай! Ела по-близо! Виж какво съм преживяла!
Какво,по дяволите, се надяваш да постигнеш?
Има връзка около врата ми. Удуши ме и го прикрий пак!
Напълно ли си обезумяла?
Това се случи.
Случи се! Искам да кажеш, че се е случило.
Не давам пет пари какво се е случило с теб преди 7 години.
Това, което те наранява, ме прави по-силна.
Ти не можеш да ме нараниш повече.
- Ние сме квит. - Добре.
Ти никога не си ми помогнал!
Тате, моля те, не си отивай!
Върни се. Моля те!
Моля те...
Татко...
И така Вие бяхте във вторвтв кола.
Което значи, че полковник Фоулър е бил в третата.
Не може да се очаква човек да се справи сам със собственото си дете.
Тя крещеше какви ли не гадости срещу него.
Разбира се не.
Той ме повика. И ме помоли да се справя с положението.
Отидох... и я намерих мъртва.
- Намери я мъртва? - Разбира се.
И никога няма да свидетелствам срещу генерала.
Какво?
Аз съм стоял на страната на Джо Кембъл много пъти.
Гледал съм смъртта в очите заедно с него много пъти.
- Няма да се отметна сега. - Какво говориш, за бога?
Не, че тя не му даваше поводи.
Джордж, за бога!
И когато разбрахме, че тя се търкаля с всеки -
от Бил Кент до Джейк Елби...
Полковник Фоулър!
Трябваше да изискаме всички да бъдат уволнени!
- Удушаване, предполагаш? - А ние - да подадем оставка.
Трябват ти специални правомощия. Какво е станало с теб?
- Нямате избор, сър. - Мислиш, че съм убил дъщеря си?
- Това ще умре с мен, Джо. - Ти ще съжаляваш, кучи сине!
- Бил, къде е Моор? - Той бе освободен.
Кал, аз съм. Дай ми Сънхил!
Тя дойде преди един час, но отиде на мястото на произшествието.
Взе голямото куче. Самата Капитан Америка.
Кент. Това бе негова идея. Той иска да се срещнете там.
Разбира се ще иска.
Сънхил?
Били сме тук толкова пъти.
- Пол? - Да, да... Пол.
Тримата трябва да отидем обратно в офиса и да разговаряме.
Защо да не говорим тук, ако е толкова важно.
Мислех, че ще стовариш всичко върху Моор и ще приключиш.
- О, Господи! - Но забравих, че ти си гаден плъх.
- Просто идва да покаже. - Защо го направи?
Защо? Кажи ми ти, нали си експерт!
Тя се раздава на цялата база. И единственият, който е загрижен,
който е готов на всичко за нея, е този, който тя не желае.
И това е, защото тя просто не може да желае никой.
Аз просто исках да съм с нея. Тя притежаваше сърцето ми.
Тя ме тероризираше. Аз бях обсебен от нея.
Затова я преследвах и така я намерих на полосата.
Както беше изложена.
- Елизабет? - Махай се от тук!
Той ще се върне. Ти не можеш да стоиш тук. Ще провалиш всичко.
- За какво е всичко това? - Баща ми ли те прати?
- Да ме въдвориш ли те изпрати? - Не.
Този път аз няма да мълча. Този път ще кажа всичко.
За него, за теб. Ще кажа на жена ти, на децата ти.
Не ме докосвай! Махни мръсните си ръце от мен!
Ти ме отвращаваш. Ти си непоносим.
Ти не си войник. Нито - мъж. Ти си просто един тъпкач.
Да ти го начукам!
О, боже!
Бил, хайде да тръгваме! Хайде!
Аз съм напълно в ръцете ти, Пол.
Преди да дойдеш по-близо, не искаш ли да знаеш къде стоиш?
- Къде стоя? - Върху минирано поле.
Аз зарових няколко полеви мини.
Ти си в по-безопасно положение, но малката Мис Безпогрешна...
Тя е вътре.
Помниш как действат полевките? Първият настъпва главната -
и колоната ""влиза"" в кратера. Летят глави, ръце...
Обратно назад!
Това, което шрапнелът може да направи на плътта и костите...
- Сара, ти си добре. - Господи!
- Уплаших те, нали? - Ти си един идиот, Кент!
Хайде, Бил, всичко е свършено.
Да, свършено е.
Но не по начинът, по който ти си мислиш.
Мирно! За почест!
Човешкото око може да различи 16 нюанса сиво,
а компютър, анализиращ отпечатъци,
е пособен да различи 256 нюанса на сивия цвят. Впечатляващо!
Но човешкото сърце, ум и душа
имат способността да различават безкраен брой емоционални нюанси.
В Психо-Отдела ние се занимаваме и с най-черното и с най-бялото.
Свободно, войнико!
- Ще дойде ли Полковник Фоулър? -Той е в отпуск.
Той е добър човек. Добър човек и добър войник.
Понякога границите се размиват,
но когато се налага, той ще стори всичко необходимо.
И какво е това, Сър?
Да кажем, че Моор го викнеше, и аз никога не бях отивал там,
той щеше да направи това, дори и да му костваше кариерата.
Като добър войник. Нищо не е постигнал чрез мен.
Похвално писмо ще бъде приложено в досието Ви.
С висока оценка за работа Ви по случая.
Помните ли, че Ви попитах дали сте ченге или войник?
Вие сте войник, Пол. И то страшно добър.
Генерал Кембъл...
- Грешите. Аз съм лош войник. - О? И защо така?
Вие наистина ли не схващате за какво става дума?
Мозъкът, на който Елизабет искаше да го забие, бе Вашият.
- И Вие още не го разбирате. - Не съм направил нищо погрешно.
- Вие я убихте. - Какво казахте?
Преди седем години, когато й казахте да забрави, Вие я убихте.
- Кент я уби. - Той просто я избави от ужаса й.
Веднъж попитах Моор какво е по-лошо от изнасилване. Сега знам.
Предателството.
Аз обичах Елизабет, но се съобразявах с по-големи неща.
Вие изтъргувахте доверието й за кариерата си. Сделка.
Вие си мълчахте и те Ви даваха звезда след звезда.
Аз ще напиша в доклада си, че Вие я оставихте там да умре.
- Нямаш смелостта. - О, грешите, сър.
- Това е всичко, което ми остана. - Може да се сбогуваш с кариерата.
Аз ще Ви подведа под отговорност. За прикриване на престъпление.
Когато започнахме, аз Ви казах, че ще хванем тоя кучи син, сър.
Но никога не подозирах, че тоя кучи син, ще бъдете Вие.
Генерал Джозеф Кембъл бе даден под съд и осъден.
За съучастие в прикриване на изнасилването.
В последствие той се оттегли от обществена дейност.
Днес около 200 000 жени служат активно в армията.
Уверен съм, че са преброени дните,
когато няма да има пост в армията, който жена да не може да заеме.
Началник на Съвместния Командващ Щаб.