Надявам се всички сте готови за една приятна вечер.
Вече е осем часа и все още е горещо...
Мирно!
За почест!
Пропускът, моля! Първи Сержант Уайт, моля продължете.
Благодаря.
А сега ви давам един голям генерал, един голям приятел...
""Боец"" Джо Кембъл.
Свободно!
Благодаря ви. Официалното ми минаване в запас е идната седмица.
Но това сега, тук, тази вечер с вас
е истинското ми уволнение. Защото с вас сме преживяли страх,
заедно сме проливали кръв, борили сме се със страданието,
... заедно с всички пехотинци.
Знаем, че в смъртта няма слава, и че във войната няма победител.
Това познание ще ни свързва винаги.
Както и любовта ни към тази страна, която оръжие не може да унищожи,
нито патрон да разкъса.
За вас!
ФОРТ МакКОЛЪМ ДЖОРДЖИЯ
- Сержант Уайт слуша. - Полковник Кент, така че - без акцент!
Единственото, което ме държи, е този южняшки акцент.
- Как е моят любим гост дедектив? - Кефа се с друга самоличност.
Потих се цели две седмици в тази ужасна корабна къщурка.
- Имаш ли някакви координанти? - Тая вечер имам среща с Билинг.
Ще го арестувам, когато направим смяната.
- Много добре. И се пази. - Благодаря. Ще се справя.
О, не...
- Спукана? - Да.
Затова стоя вцепенен в сплескана гума с клещи в ръце.
- ""Уха, тя е капитан""! - Уха, Тя е капитан.
Изглежда като работа на десет шимпанзета.
На другите девет им писна и изчезнаха за бира.
- Аз имам ключ, може ли да опитам? - Ако не, аз ще те накарам.
- Дай резервната! - Слушам, мадам.
УБИВАЙКИ ЗА РАЗВЛЕЧЕНИЕ
Невероятно! Ако харесваш пина колада и ни завали дъжда...
аз просто трябва да се оженя за теб.
Вземи го, защото резервната ти ще изкара най-много 30 мили.
Ако се осмеля и реша да ти изпратя
писъмце с благодарности и кошничка с плодове, къде мога да те открия?
- Псих Оп. - Какво значи това?
Психологически операции. Преподавам там.
Какво преподаваш?
Забиваме го в мозъците на хората.
По дяволите...
Ето ти. Истинско и направено в САЩ.
Дай ни с Далберт по 100 000 и ще видиш оръжията в неделя.
Аз получавам пушките - вие получавате парите.
Я, ме чуй, готин! Как да съм сигурен, че не си военно ченге?
- Аз съм борец за свобода. - Тогава провери го, Далберт!
Ние си имаме и Че Шибания Гевара.
А-а, борец за свобода!
И къде ти е червената шапка, момче? Всички борци за свобода имат такива.
- Слушай, глупако... - Далберт, май е нещо фройдистко...
- Далберт, искаш ли един майтап? - Не.
Колко борци за свобода са нужни, за да се завърти една крушка?
- Нямам представа. - Хайде де, отпусни се малко!
Не ми звучи като некриминален следовател.
Сега си наред, готин. Съжалявам за това.
Ние малко се разгорещяваме преди размяна.
Ще се видим в неделя.
- Ще бъда налице. - Разбира се, ще бъдеш налице.
Отпусни си тъпото чене, Далберт, страшната част свърши.
ПЕТО ПСИХОЛОГИЧЕСКО ОПЕРАЦИОННО ОТДЕЛЕНИЕ
Да не кажеш, че сега маслото ти е за смяна?
Не, това е израз на благодарност.
- Странни шоколади! - Това са тоалетни препарати.
- Тоалетни препарати. - Тоалетни препарати?
-Трябва ли да го приема като намек. - Не! Просто всеки ги харесва.
- А ти? - Да, много.
- И какво толкова им харесваш? - Харесва ми розовият сапун...
Омекотителят за кожа и най-вече тоалетните перлички.
Понякога пълня ваната, слагам омекотител и перлички,
паля свещите, пускам Колтрейн и това измива всичките ми грижи.
Отлично, Първи сержант! Аз те обвиних в сексизъм
и ти ми изнесе цяла лекция.
Изобщо не. Просто обичам перлите.
Всъщност, благодаря ти. Може да се засечем някога.
- Да се чувствам ли освободен? - Имаш ли нещо против? Заета съм.
Не. Аз просто минах да ти донеса това.
Благодаря. Това е много мило. Как е гумата?
- Все още се върти, мадам. - Радвам се.
- Довиждане, Първи Сержант! - Довиждане, Капитане!
Генерал Кембъл е представен като кандидат за заместник президент.
Според източниците, кандидатът за президент Бил Пост го предпочита
като партньор в кампанията. Кембъл говори в Уест Пойнт.
От неполитическа проява, това се превърна в популярна реч.
Да водите напред тази страна - това е вашата съдба.
УРБАНИСТИЧНИ ВОЕННИ ЗАНЯТИЯ
ВОЕННИ ЕКСПЛОЗИВНИ МАТЕРИАЛИ
Достигни до тази кола.
Постави го във вратата.
Давам назад.
- Заклещен съм. - В какво?
Нямам представа. Я, да видим.
Пол Бренер - на телефона!
- Как ти беше името? - Франк Уайт.
- Военен ли си? - Сержант съм в оръжейната база.
- Криминалният Отдел. Агент Бренер! - И последваха гърмежи.
В историите на военните има повече дупки отколкото попадения.
Извинявай, Поп. Полковник Кент. Има ли Бренер при вас?
- Аз съм Бренер. - Помислих, че си Уайт.
Аз съм и двамата. Сбърках ли те, шефе Ярдли?
Здрасти, Бил. Не, свършено е. Билинг е мъртъв.
Добре, ще се видим там.
Я почакай, войниче! Разкажи ми за този г-н Билинг.
Войниче? Добре, шефе, щом трябва да знаеш.
Планувах да го арестувам сутринта.
Но изглежда е надушил, че съм от Следствения Отдел. Довиждане!
- Добро утро, сър! Накъде? - Полето за урбанистични занятия.
- По работа? - Да.
- Здрасти, Бил! - Здравей, Пол!
Какво е положението тук?
Измъчвана, изнасилвана и убита.
- Кой намери трупа? - Бомбардировачите при занятия.
Пръв на мястото дойде Частен Агент Робинс.
- Той заподозрян ли е? - Тя. Така че искрено се съмнявам.
Шестима от моите охраняват мястото. Нищо не е докосвано.
О, не...
- Какво има? - Аз се запознах с нея оня ден.
По дяволите... Колко жалко!
Толкова прекрасна дама!
Какво е станало? Има вкочанясване.
Спукване на очни кръвоносни съдове, значи - задушаване.
Мислиш, че е била удушена?
Допускам това, но няма разкъсване на бельото,
нито видими остатъци от сперма.
- Това нейно ли е? - Да.
- Тя защо е тук? - От Генералния Щаб я повикаха.
-Терапевт по изнасилвания - Сънхил. - Мъртвият няма нужда от утеха.
Тя е и следовател по изнасилвания. Тя беше на път за друг случай.
- Но се съгласи да остане за този. - Ама че сме късметлии!
Вземете проби, говори с Кал Сивър и блокирайте 45 метра около трупа.
Вземете отпечатъци от стъпките. Да установим кой е бил тук и кога.
Необходима ни е също личната и медицинска справка на Кап. Кембъл.
- Вече ги имаме. - Благодаря.
- Сара Сънхил - Пол Бренер. - И впиши С-т Елкинс - заподозрян.
Това е човекът, който започна сделката с оръжията.
Ходила е боса от тук до мястото където е умряла.
Има останки от асфалт по петите. Къде живееше?
- Къде се намира ""Виктори Гардънс"" - Мисля, че извън базата.
- Аз трябва да отида там. - Ще кажа и на шефа да дойде.
Не, не искам да работя с Ярдли.
Но ти нямаш право да претърсваш частна къща без пълномощно.
Трябват ти специални правомощия.
- Предпазваме Бренер от самия него. - Тя има ли семейство тук?
- Разбира се. - Съветвам те да ги уведомиш.
- Майтапиш се, нали? - Майтап - за какво?
Това е Елизабет Кембъл. Тя е негова дъщеря.
- Мислех, че знаеш. - Не, не знаех.
Дъщерята на генерала.
- Какво правиш? - Гади ми се.
- Скачай и ще се уригнеш. - Карай, Пол!
- Мислех, че ти се повръща. - Карай колата, Пол!
-Не искам да ти бъде досадно. - Защо досадно?
- Правиш гримаси. - Това не са гримаси.
- Добре - дразнещо тогава. - Отново погрешно.
Просто си мисля за Брюксел. Винаги ще имаме Брюксел.
- Къде? - Столицата на Белгия.
Защо?
Защо столицата, или защо ще я имаме винаги?
Защо беше убита тя?
Печалба, отмъщение, ревност, прикриване на престъпление,
или мания за убийство. Както пише в учебника.
О, Господи!
Здравейте! Дошли сме да видим Генерала.
Аз съм капитан Елби, помощникът на генерала.
Полковник Фоулър, адютантът му, ще ви съпроводи. Моля, изчакайте.
- Симпатичен е. - О, моля ти се...
Вероятно репетира козируването си пред огледалото...
Моля, заповядайте. Благодаря ви, че дойдохте.
Генерале - следователите от криминалния отдел.
Упълномощените следователи Пол Бренер и Сара Сънхил.
- Най-дълбоки съболезнования, сър. - Съжаляваме за загубата Ви, сър.
Благодаря. Моля, седнете.
Първо, искам да знаете, че имате пълното ми съдействие.
Както и на всеки един от базата.
- Разбирате значението на времето? - Значението на времето? Не, сър.
След 36 часа федералните ще пратят целеви отряд да разследва.
Генералът може да задържи положението така до утре.
Щом се появят федералните, медиите ще плъзнат навсякъде.
И ще превърнат смъртта на Капитан Кембъл в адски цирк.
- Ще сторим всичко възможно, сър. - Сигурен съм в това.
Нека бъда откровен. Вие ще трябва да решите какъв сте, Пол.
Войник, или полицай?
- Аз съм войник, сър. - Разчитам на това.
- Сър, аз познавах дъщеря Ви. - Наистина ли? От кога?
Беше случайност. Помогна ми да сменя гума на колата.
Тя можеше да прави почти всичко. Като майка си.
Да смени гума, да направи страхотен лимонов кейк.
Говореше пет езика. Необикновена жена.
Две необикновени жени.
Страхотна загуба.
Ако има нещо, което можем да направим за вас...
Само...
- Само пипнете тоя кучи син. - Да, сър.
Сър...
Когато постъпих, бях малолетен. Пратиха ме направо във Виетнам.
Вие ми бяхте командир. Тогава бяхте капитан.
Аз бях ужасно уплашен.
Един ден, както бях на караул, вие минахте и усетихте страха ми.
Попитахте ме: ""Откъде си?"" Аз казах: ""Бостън"".
Вие ме попитахте: ""Знаете ли, че Бостън победи
срещу Сент Луис в шестия мач от серията?""
Тогава аз разбрах, че ще се справя.
- Востън загуби тази серия. - Да, но аз се върнах у дома.
Ще хванем тоя кучи син, сър.
Г-н Бренер.
Предполагам Вие имате специални правомощия за арести,
но бих искал да ме уведомите, преди да задържите някого.
Защо така, сър?
Не обичаме външни да арестуват наши хора без знанието ни.
Има три начина на действие:
Правилен, погрешен и войнишки.
И когато правите нещата по своему, съблюдавайте и войнишкия начин.
Здачата на Психо-Отдела е да притъпи волята на врага за борба.
Трябва да познаваш навиците на врага,
терзанията и страховете му, за да определишуязвимостта му.
За да сломиш врага, трябва да го познаваш отвътре.
Трябва да предизвикаш в него страх, и то не само от смъртта.
Страхът от ужасяващирани е много по-смразяващ
""Гротескни рани.""
Аз ще ти покажа моите, ако ти ми покажеш твоите.
Мога ли да попитам какво правите в офиса на Кап. Кембъл?
- Зависи от това кой сте? - Полковник Роберт Моор.
Командуващият офицер на Капитан Кембъл. А вие сте...?
От криминално-следствения отдел Сънхил и Бренер.
- И разследвате...? - Убийството на Кап. Кембъл.
А сега след като знаем кой сте, трябва да говорим с Вас, Полковник
Аз просто имам... Аз имам среща тук.
Може да впишем Полк. Моор под графата ""научил последен"".
- Омъжена ли си? - Това не е твоя работа.
Не е била хипохондрик, не си е боядисвала косата.
и пази метода си за контролиране на раждаемостта другаде.
Или е изисквала от мъжете да си слагат презервативи.
Не си ли чула, че те пак са на мода поради разните болести?
Днешно време трябва да изваряваш хората преди да спиш с тях.
О-о... Това е бил един изряден войник.
Еднакво подготвен както за военен бал, така и за война в джунглата.
Лиз, здрасти! Вдигни, Роберт е.
Не съм те чувал, така че, обади ми се, моля ти се!
Роберт. Каква изненада...
Пол.
Отстрани се! Човек с пистолет.
Тук няма нищо. Да се махаме.
Има фалшива стена.
ДОМЪТ НА СМЕЛЧАГАТА
Ето ти сега.
О, Господи...
Какво имаме тук сега?
Десет мъжкари казват, че това не са епизоди от ""Сватбено Пътешествие"".
Начинът по който е умряла, явно е свързан с начина й на живот.
Трябва да задържим тези касети, докато ни потрябват.
Това всичко отива в лабораторията,
запечатваме тук и се надяваме местната полиция да не го открие.
- Това Пол Бренер ли го казва? - Армейският офицер, не ченгето.
- Убиецът й може би е заснет тук. - Това може да съсипе нечий живот.
Включително и този на генерала.
Вземаме касетите за всеки случай, оставяме следствените да действат
и държим всички цивилни извън това.
Добре. Ще се обадя на Кент.
- Добре. - Благодаря.
Телефонът не работи. Ще отида да се обадя от колата.
Пол?
- Направи ли физиономия? - Плоска, желязна като снегориначка.
Стига, моля ти се!
Ти омъжи ли се за оня тип, с който ходеше в базата?
- Не е време за такива въпроси. - О, смили се! Имам сътресение.
- Омъжи ли се, или не за него? - Аз ходех с теб на базата.
Чудесно... И как е майорчето?
Беше вбесен, когато го видях в Брюксел с пистолет в ръце.
Направи място!
Пропуските, моля.
- Работите по смъртния случай? - Да, и това е баща ми.
- Какво се е случило с теб? - Излязох извън базата самоволно.
- По твое искане. - Това цялата справка ли е?
- Това е. Стигнахте ли до нещо? - Пробен списък на заподозрените.
- Вече? Кой? - Всички.
- Трябва да си търсиш алиби. - Да, а ти?
Бях в леглото, когато ме извикаха от Кулата. А ти къде беше?
- Бях се заел да убивам друг. - Напълно допустимо. А ти?
Работих по доклада си до полунощ и после се прибрах в къщи.
- Без свидетели. - Жалко и за двама ви!
Ако ме беше поканила в стаята си сега щяхме да имаме алиби.
Предпочитам да съм заподозряна в убийство.
- Не я окуражавай! - Впрочем, Полк. Сивър е тук.
Не казвай нищо за косата му. И без това няма много.
- Кал, не трябва ли да си с шапка? - Какво, по дяволите, става с теб?
Не всеки ме обича както теб. Това е Сара Сънхил.
Целият свят е минал край това тяло. Има към 50 отпечатъка от обувки.
- Намерихте ли вече дрехите? - Не. Разпоредих да опразнят хангара.
- Добре. Отнесете всичко там. - Някакви следи от сперма?
Не намирам нищо. Ще вземем вагинални, орални и анални проби.
- Много странно изнасилване. - Защо казваш това?
Този тип не е бил само изнасилвач. Това е предумишлено убийство.
Той си е подготвил комлект с клинове и въже и ги е ползвал.
Няма следи от съпротива.
Тя беше силна, но под ноктите няма мърсотия.
А как е държал пистолет и е вързал въжетата? Освен да не е бил сам.
Какви са тези петна по бузите й?
От сълзи. Гащетата под въжето, да предпазят врата...
Но какво значи едно ожулване, ако си тръгнал да убиваш някого?
- Сънхил е добра. - О, да. Сънхил се произнесе.
ЕЛИЗАБЕТ КЕМБЪЛ
- Виждаш ли трупа от тук? - Не, но видях фаровете.
- Фаровете? - Тежко бе, че се случи с нея.
- Ти я познаваше? - Не, но...
Капитан Кембъл бе страшно добра към жените - новобранци.
- Как по-точно? - Организираше срещи за нас...
Защото има много гадости, ако си жена в армията,
с които трябва да свикнеш. На някои не им харесва, че сме тук.
Но Кап. Кембъл ни даваше кураж...
- Извинявайте. - Можеш да плачеш.
Не помисли ли, че фаровете бяха на някой, който се връща в къщи?
Понякога ходят там да се натискат.
Извинете моя френски.
Това си помислих първия път.
Това беше към 3 часа.
После изгаснаха и след това се появиха пак към 3.30.
После отново изгаснаха и пак светнаха в 4 часа.
Благодаря.
Какво става, Бил? Какво правиш тук, Ярдли?
- Ти имаш доста да обясняваш. - Каква е официалната ти работа?
Работата ми е да попитам защо военни полицаи вадят мебели
от извънбазов дом, принадлежащ на убита жертва.
Семейството на починалата ме помоли да направя това.
Напомни ми да се обадя на Генерал Кембъл и да дам препоръката си.
- Господи, Пол... - Знаеш ли какво ви липсва, шефе?
По едни огледални слънчеви очила за теб и за малкия.
Това наистина ще завърши картинката.
И така, омъжи ли се изобщо за майорчето - как му беше името?
Да, омъжих се.
Поздравления. Много се радвам за двама ви. И - всичко хубаво!
- Аз подадох молба за развод. - Браво.
Благодаря. Две соди, моля!
- Трябва да видиш справката й. - Ето там е твоят нов приятел.
Отличничка на гимназията. Супер атлет. Избира Уест Пойнт.
Някои хора знаят как да си прекарват времето приятно.
Пол, погледни ме.
Мисля, че тук обаче е станало нещо Тя проваля втората си година.
Почти не ходи на лекции.
Завършва, взема диплома, но вече не е същата.
- Знаех,че не обичаш такива места? - Да, но убиецът може да е тук.
Седи си доволен и лъснат, докато се появим ние.
Сега той е вече не толкова самодоволен и лъснат.
И това е доста добре. Не мислиш ли?
А ти? Предполагам, Брюксел не е последното ти общуване с жена.
Ти избегна конфронтацията с годеника ми, щото не заслужавах.
Той ме заплаши, че ще ме убие. Тактичността е по-добра храброст.
- Нямаше ли нашивки за храброст? - О, моля ти се...
Понякога трябва да се бориш за това, което искаш... Ако го искаш.
Имах нашивки за атака на хълм, който нито исках, нито ми трябваше.
И не си спомням ти да ми даваше някакви окуражителни знаци.
Може би аз исках ти да ме отнемеш от него.
Това е телепатия, не комуникация. Да говорим за тази идна седмица.
- Само още едно нещо. - Вече следващата седмица ли е?
Ти си много умен дедектив, но не разбираш нищо от жени.
Знаеш ли, много си сладка, когато аз съм ядосан.
Но ако позволиш, ще си излея гнева на някой друг.
- Недопустимо държание преди! - Не можахме да Ви предупредим.
Лиз беше мое протеже. Така поне си мисля аз.
Ние бяхме много близки.
- Моля, седнете! - Редовно ли работехте заедно?
- Абсолютно. - А играехте ли заедно?
Какъв наистина отличен въпрос.
Това е едно от нещата, които преподаваме тук в Психо-Отдела.
Тиха заплаха. Мисли за ехото, отекващо в тези три думички.
""Играехте ли заедно?""
Излизахте ли с нея? Спехте ли се с нея?
Обичахте ли я? И ако сте я обичал, достатъчно ли, за да я убиете?
Имах предвид - голф или тенис?
- Не, нямахте предвид това. - Не, наистина.
Сега и двамата знаем, че сме умни. Допускате ли, че съм въвлечен?
- По един или друг начин - да. - Познавам един добър следовател.
Два проблема: Първо - очевидният. Няма добри следователи.
Второ - Вие не сте цивилен.
Вие нямате право на адвокат. Вие нямате право на мълчание.
Ако не ни сътрудничите, ще Ви тикна в затвора.
- Осъзнавате ли какво правите тук? - Търся отговори.
Но как?
Опитвате се да ме направите като Вас.
И знаете ли - получава се.
Но не виждате ли, че и аз се опитвам да Ви направя като мен?
- Харесвате ли ме вече? - Защо я удушихте?
Грешка, жалко. Не е за Вашия стандарт.
- Учили ли сте в колеж?. - Вие как мислите?
- Мисля, че не сте. - Нима направих граматична грешка?
Не, но дори и да бяхте, нямаше да имам наглостта да Ви я посоча.
Този чип го имате в поведението си.
Доста голям. Той Ви прави добър в работата Ви, предполагам.
Той Ви държи в добра форма, когато се изправите пред тия офицери,
тия лъснати ,чакащи точно Вас, чудовища в униформи,
за да ги повалите долу. Да?
Не, аз просто се мотая наоколо.
И прикривате недостатъците си с нетърпимост към по-силните.
- Как се справям? - Не зле. Дори ударно.
- Кога стана известно случилото се? - В 4 часа, мисля.
- Това бе моето връщане в случая. - Много фино. Къде бяхте тогава?
- В леглото. - С жената, приятелка, проститутка?
Аз съм разведен. Нямам приятелка и не използвам проститутки.
Всъщност аз нямам никакво алиби.
- Това прави ли ме убиец? - Прави Ви самотен и непопулярен.
Много добре. Нахално и умно.
Не, благодаря.
И така - обадихте й се, бяхте загрижен. Вероятно от ревност?
Вероятно не.
Лиз ми бе приятел. Не бях я чувал от няколко дни...
Тя беше ли свързана с някого?
Имате предвид - сексуално?
Срещаше се с един цивилен. На име Ярдли.
Полицейският шеф Ярдли?
Не... Не.
Синът. Заместникът му, Уес.
Уес. Окей.
Виждаха се от време на време.
Явно сте бил много близък с нея. Какво значи ""много""?
Значи... много.
Аз бях неин ментор. Между нас имаше доверие.
Тя беше темпераментно момиче,
но ако аз се бях възползвал от това,
щях да загубя доверието й. Аз ли съм убиецът? Разбира се - не.
Обичах ли я? Обичах я много.
Правете от това каквото искате!
СВИДЕТЕЛСТВА
ПСИХО ОТДЕЛ Това е мозъчна мина.
- Това го направи известен, нали? - Да, бунтът в Леджууд.
Целият град бе в хаос. Генералът го смаза.
След това отведе дъщеря си и доказа, че е безопасно.
Тя изглежда ужасена.
- Добра работа. - Аз отивам в моргата.
- Докладът трябва да е вече тук. - Трябва да говоря с Кал
- Е как е Моор? - Сложно.
- Кал, имаме доклада от пробите. Отпечатъците са на друг.